ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 р.	Справа № 520/7012/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Мар`єнко Л.М., м. Харків) від 28.10.2019 року по справі № 520/7012/19
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2018 № 100/28524 та невиплаті суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2018 № 100/28524 та виплатити ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 без відстрочення та прив`язки до періодів, які встановлено Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року однією сумою з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів № 159 від 21.02.2001 р. "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером ОВС, йому призначено пенсію відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Також позивач зазначив, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та отримання нової довідки Ліквідаційної  комісії ГУ МВС України в Харківській області позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 Позивачу було виплачено суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2018, а інша частина  перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету починаючи з 01.01.2019, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018. Водночас позивач зазначив, що під час перерахунку  було застосовано довідку Ліквідаційної комісії 2017 року, в якій розмір грошового забезпечення є меншим від довідки Ліквідаційної комісії 2018 року. З такими діями позивач не погодився та звернувся до суду першої інстанції за захистом прав.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року по справі № 520/7012/19 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в нездійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2018 № 100/28524 за період з 01.01.2016 р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром пенсії, на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2018 №100/28524 за період з 01.01.2016 без відстрочення та прив`язки до періодів, які встановлено Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018, однією сумою, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.
В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивачу видано Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області довідку від 10.10.2017 № 100/28524 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу, відповідно  до рішення Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 станом на 01.01.2016, згідно займаній посаді (начальник факультету - ХНУВС м. Харкова - начальник  управління департаменту) на момент звільнення становить: посадовий оклад - 4800 грн, оклад за спеціальним званням (полковник поліції) - 2400 грн, надбавка за вислугу років - 3600 грн, надбавка за роботою з таємними документами - 720 грн, надбавка за науковий ступень кандидат - 240 грн, надбавка за вчене звання доцент - 240 грн, розмір премії - 10040,40 грн, всього 22040,40 грн (а.с. 26).
Також, позивачу видано Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області нову довідку від 23.03.2018 № 100/28524 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу, відповідно до рішення Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 станом на 01.01.2016, згідно займаній посаді (начальник  факультету - ХНУВС м. Харкова - начальник управління департаменту) на момент звільнення становить: посадовий оклад - 4800 грн, оклад за спеціальним званням (полковник поліції) - 2400 грн,  надбавка за вислугу років - 3600 грн, надбавка за роботою з таємними документами - 720 грн, надбавка за науковий ступень кандидат - 240 грн, надбавка за вчене звання доцент - 240 грн, розмір премії - 12510 грн, всього 24510 грн (а.с. 24).
Так, спочатку відповідачем у квітні 2018 року здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 на підставі нової довідки від 23.03.2018 № 100/28524 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу, проте не виплачено перераховану суму пенсії.
Згодом, у червні 2018 року та серпні 2018 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 по справі № 820/411/18 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 у серпні 2018 року відповідачем проведено перерахунок та розрахунок на доплату позивачу пенсії з 01.01.2016 на підставі довідки від 10.10.2017 № 100/28524.
Вважаючи дії відповідача, які полягають в нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2018 № 100/28524 та невиплаті суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача, які полягають в нездійсненні перерахунку пенсії позивачу, на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2018 № 100/28524 та невиплаті суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 є обґрунтованими. Також суд вказав, що оскільки постанова КМУ від 21.02.2018 № 103 прийнята вже після виникнення спірних правовідносин (01.01.2016) та погіршує становище позивача в частині строків виплати належної йому пенсії за 2016-2017 роки, вона не підлягає застосуванню судом у спірних правовідносинах. Задовольняючи позовні вимоги суд також вказав, що з огляду на наданий до матеріалів справи розрахунок перерахунку пенсії з 01.01.2016 пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 988, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплатити пенсію позивачу без обмеження максимальним розміром пенсії з 01.01.2016 без відстрочення та прив`язки до періодів, які встановлено Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 однією сумою є обґрунтованими.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в іншій частині, суд першої інстанції дійшов до висновку, що компенсація виплачується на нараховані суми доходу, а пенсія позивачу на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2018 № 100/28524 за період з 01.01.2016 відповідачем не нараховувалася, а тому, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів, задоволенню не підлягають як передчасні.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується виключно в частині задоволення позовних вимог, рішення суду першої інстанції переглядається з урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги на підставі ст. 308 КАС України.
Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, суд зазначає наступне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до вимог ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.
Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Суд зазначає, що 29.12.2015 р. набрав чинності Закон України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" (далі - Закон № 900-VIII).
Цим Законом були внесені зміни до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".
Статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Згідно із ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію", пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та постановою від 18.11.2015 № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268" встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і оклади за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.
Постанова Кабінету Міністрів України № 988 набрала чинності 02.12.2015 р.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393", яка набрала чинності 20.02.2008.
Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.
Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).
Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Отже, з наведеного вбачається, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії, зокрема, позивачу, як колишньому працівнику міліції на підставі Постанови № 988 згідно з Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
При цьому, оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і окладами за спеціальними званнями, набрала чинності 02.12.2015, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.01.2016.
Разом із тим, перерахунок розміру пенсії позивачу у зв`язку з набранням чинності Постановою № 988 та Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", яким внесено доповнення до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не був здійснений з 01.01.2016, саме, з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії.
Таким чином, враховуючи приписи статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. При цьому, оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02.12.2015, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01.01.2016.
Верховний Суд у рішенні від 15.02.2018 у зразковій справі № 820/6514/17, яке набрало законної сили 17.03.2018, висловив аналогічну позицію про те, що право позивача щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016 є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.
Враховуючи викладене, відмова суб`єкта владних повноважень у проведенні перерахунку пенсії без відстрочення їх виплати є протиправною.
Щодо посилань відповідача на те, що перерахунок пенсії позивачеві був здійснений з урахуванням вимог пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", колегія суддів зазначає наступне.
Так, пунктом 3 вказаної постанови Кабінет Міністрів України вирішив перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018.
Сума перерахованих пенсій для виплати за період 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач з урахуванням вимог статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови № 988 здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 та її виплату за період з 01.01.2018 по дату перерахунку, однак, виплату різниці в пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідач вирішив провести з урахуванням особливостей, встановлених Кабінетом Міністрів України в постанові від 21.02.2018 № 103, - починаючи з 01.01.2019.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що виплата позивачу пенсії у спосіб, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на вимоги статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України № 103 в частині наявності у відповідача права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії з наступних підстав.
Згідно із ч. 3 ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Згідно із ч. 2 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Таким чином, законодавець розмежував наступні поняття «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії» та «порядок перерахунку пенсії».
Системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати «порядок перерахунку пенсії» не є тотожним праву встановлювати «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії».
Як вбачається зі змісту пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103, нею врегульовані строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку.
У зв`язку з чим суд зазначає, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії".
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2016 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності".
Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 06.08.2019 року у зразковій справі № 160/3586/19.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що право на перерахунок пенсії виникло на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", а не Постанови № 103, а тому таке право на перерахунок саме з 01.01.2016 року є абсолютним та не може відстрочуватися в часі, а наведені правила щодо відстрочення виплат не мають правового значення в силу вищенаведених вимог Закону.
Також суд зазначає, що обмеження розміру пенсії позивача було здійснено відповідачем у відповідності до частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження пенсії максимальним розміром 10740 грн.
Враховуючи те, що норми закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, яке є обов`язковим до виконання на всій території України, є остаточним і не може бути оскаржене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що обмеження виплати позивачу пенсії максимальним розміром 10740 грн. є протиправним.
Доводи апеляційної скарги про те, що норми частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону України від 06.12.2016р. №1774, які набрали чинності з 01.01.2017, неконституційними не визнавались та є чинними, колегією суддів не приймаються до уваги, з огляду на те, що положення ч. 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратили чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016.
Таким чином, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774 від 06.12.2016 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17, від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 року у справі № 638/6363/17, від 12.03.2019 року у справі № 522/3049/17.
Щодо наявності у позивача підстав для перерахунку пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2018 № 100/28524, колегія суддів зазначає наступне.
Судовим розглядом встановлено, що у березні 2018 року відповідачем здійснений перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 23.03.2018 № 100/28524.
Також судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018р. позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки № 100/28524 від 10.10.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року. В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 р. рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 по справі № 820/411/18 скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про виплату пенсії без обмеження максимального розміру скасувати.
Прийнято в цій частині постанову, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки № 100 / 28524 від 10.10.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 року по справі № 820/411/18 залишити без змін.
При проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі цього рішення, відповідач враховував довідку довідки № 100/28524 від 10.10.2017. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що до моменту набрання чинності рішення у справі № 820/411/18 (20.06.2018 р.) позивачем у березні 2018 року подано нову довідку (від 23.03.2018 № 100/28524) для перерахунку, на підставі якої розмір пенсії позивача збільшується, тобто ця довідка є додатковим документом, який дає право на подальше підвищення пенсії, а тому, колегія суддів вважає, що у відповідача не було підстав для перерахунку пенсії на підставі довідки № 100 / 28524 від 10.10.2017 р.
Що стосується вимоги позивача здійснити виплату заборгованості по пенсії однією сумою, суд зазначає, що В силу ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
При цьому, ч. 1 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Колегія суддів зазначає, що в цьому випадку належним виконанням даного судового рішенням може вважатись здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії та суми перерахунку, внаслідок чого буде здійснена виплата загальної суми у повному обсязі. В той же час, чинним законодавством у спірних правовідносинах не визначено спосіб виконання дій, які має вчинити суб`єкт владних повноважень.
Разом з тим, право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії, з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом № 2262-ХII, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності", у зв`язку з чим, вимога позивача здійснити виплату перерахованої пенсії (з урахуванням вже виплачених за спірні періоди сум) однією сумою, сприятиме якнайшвидшому відновленню порушених прав особи.
На підставі цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, оскільки доводи апелянта вказаних вище висновків суду першої інстанції не спростовують.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року по справі № 520/7012/19 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року по справі № 520/7012/19 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року по справі № 520/7012/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    А.М. Григоров   	

Повний текст постанови складено  03.02.2020 року