П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

4 лютого 2020 року                                                                        місто Київ
 
справа № 753/19036/19                                    
апеляційне провадження № 22-ц/824/864/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого Головачова Я.В.,
суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Заставенко М.О. від 12 листопада 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Янчинської Оксани Станіславівни, заінтересована особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,  
 
в с т а н о в и в :
 
            У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .
У зв`язку з невиконанням ФОП ОСОБА_2 добровільно умов мирової угоди,        ОСОБА_1 пред`явив судове рішення для примусового виконання до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. 
21 вересня 2019 року на адресу стягувача надійшло повідомлення головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Янчинської О.С. від 30 серпня 2019 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, через відсутність у ньому відомостей про боржника, які його ідентифікують. 
Посилаючись на те, що дії державного виконавця є незаконними, скаржник просив суд визнати неправомірним повідомлення головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Янчинської О.С. від 30 серпня 2019 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання; зобов`язати головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Янчинську О.С. усунути порушення.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.  
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про задоволення  скарги. Скаржник зазначає, що державний виконавець має право встановити необхідну інформації щодо боржника ФОП ОСОБА_2 , а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні скарги. Також ОСОБА_1 у апеляційній скарзі просив здійснити її розгляд у його відсутність.    
Учасники справи відзиви на апеляційну скаргу до суду не подали.
В судове засідання учасники справи не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судом установлено, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від           27 листопада 2018 року затверджено мирову угоду від 15 листопада 2018 року, укладену між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , відповідно до якої: ФОП ОСОБА_2 (дата та номер запису про ведення державної реєстрації цізичної особи-підприємця: від 10 серпня 2006 року, № 23050000000011741) зобов`язався виконати обов`язок в натурі, а саме здійснити монтаж кухонних меблів у строк до 1 грудня 2018 року включно; ФОП  ОСОБА_2 зобов`язався сплатити на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі             17 000 грн. у строк до 1 березня 2019 року включно, ануїтетними платежами (4 250 грн. по  30 листопада 2018 року; 4 250 грн. по 31 грудня 2018 року; 4 250 грн. по 31 січня 2019 року; 4 250 грн. по 28 лютого 2019 року); наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтями 255, 256 ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі.
У зв`язку з невиконанням ФОП ОСОБА_2 умов мирової угоди в частині погашення заборгованості, ОСОБА_1 звернувся до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області із заявою про відкриття виконавчого провадження та долучив до неї копію ухвали при затвердження мирової угоди, яка є виконавчим документом. 
30 серпня 2019 року головним державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Янчинською О.С. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (скарга повертається у випадку, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею).
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є відсутність у ньому інформації, передбаченої пунктам 3, 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) боржника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника (для юридичних осіб - за наявності)).
Проте погодитись з таким висновком суду не можна з таких підстав.
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.
Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян. Однією із гарантій принципу законності виконавчого провадження є закріплення та гарантування права на оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця (стаття 74 Закону "Про виконавче провадження"). Із принципом законності тісно пов`язаний принцип контролю за виконавчим провадженням. 
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. 
За змістом частини 5 статті 26 цього Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його
пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
Разом з тим, згідно з частинами 1 та 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України статті 18 Закону України "Про виконавче провадження"передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.
Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.
Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, не врахував, що відсутність у виконавчому документі будь якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.
Таким чином, ухвалу суду слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця, проте без зобов`язання його вчинити дії, оскільки виконавець при отриманні виконавчого документу зобов`язаний виконати процедури, передбачені розділами II та V Закону України "Про виконавче провадження".  
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Янчинської Оксани Станіславівни, заінтересована особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Янчинської Оксани Станіславівни від 30 серпня 2019 року про повернення без прийняття до виконання ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року у справі                           № 753/13358/18. 
В іншій частині скарги відмовити.
Стягнути з Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (10003, м. Житомир,
вул. Перемоги, 55, код ЄДРПОУ 35021511) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; отримувач коштів: УК у Печерському районі/Печерський р-н/21081100; код отримувача ЄДРПОУ 38004897, банк отримувача: казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача UA118999980313090106000026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100) судові витрати у розмірі 384 грн. 20 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 6 лютого 2020 року.
 
Головуючий                                                                                      Я.В. Головачов

Судді:                                                                                                  І.М. Вербова

                                                                                                             О.В. Шахова