ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

19 лютого 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 377/784/19
Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/403/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                           головуючого-судді: Онищенко О.І.
                           суддів: Скрипка А.А., Харечко Л.К.     
Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на заочне рішення Дснянського  районного суду м. Чернігова  від 24 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя Карапута Л.В.), ухвалене у м. Чернігові, повний текст рішення складено 24 грудня 2019 року,                                               
                                     В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1   на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.01.2010  року у розмірі 21040,90 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 416 грн; заборгованості за відсотками - 14881.62 грн; заборгованості за пенею та комісією - 4265,14 грн;  500 штраф ( фіксована частина) та 978.14 грн та штраф ( процентна складова) , а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 13.01.2010 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1   отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту  на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує належним чином, у добровільному порядку заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача.                  
Заочним рішенням Дснянського  районного суду м. Чернігова  від 24 грудня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 416 грн за кредитним договором № б/н від 13.01.2010 року і 38,04 грн у відшкодування судових витрат.
Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції керуючись приписами статті 530 ЦК України та враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також те, що  в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про  стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 416 грн. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків пені,комісії, штрафів, суд першої інстанції виходив з того, що при наданні ОСОБА_1 картки, розмір відсотків та нестойки не обумовлювався, а посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг при визначенні розміру відсотків, пені,комісії та штрафів не є домовленістю сторін про їх розмір та порядок сплати. Відсутність у Заяві-анкеті від 13.01.2010 року домовленості сторін про сплату комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та їх розмір, надані банком Витяг з тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати зазначене рішення суду в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків та неустойки і задовольнити вимоги банку у цій частині, в іншій частині рішення залишити без змін. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до помилковості висновків суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та неустойки за користування кредитними коштами та не застосував практику розгляду справ у подібних правовідносинах.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.
Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків та неустойки, то відповідно рішення суду переглядається апеляційним судом тільки в цій частині.
Судом встановлено, що 13 січня 2010 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду»  у сумі 500  грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який складається з підписаної відповідачем заяви, Умов та Правил.
Банк зобов`язався надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався у встановлені договором строки погашати кредит, відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору.
13.01.2010 року ОСОБА_1   підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»  (а.с.10). 
У порушення умов кредитного договору позичальник не виконував належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 21040,90 грн грн, у тому числі: 416 грн - за кредитом; за відсотками - 14881.62 грн;  за пенею та комісією - 4265,14 грн;  500 штраф ( фіксована частина) та 978.14 грн та штраф ( процентна складова)
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.01.2010 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини договору.
Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.
При цьому, матеріали справи  містять підтвердження, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, оскільки відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна 55 днів пільгового періоду» . В той же час матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо не підписання анкети-заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна 55 днів пільгового періоду».
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитом та випискою по рахунку відкритому банком для обслуговування кредитної картки, ОСОБА_1 було здійснено два платежі на погашення кредитної заборгованості шляхом поповнення готівкою в терміналі самообслуговування 31.01.2017 року на суму 300 грн та 12.07.2017 року на суму 400 грн.
ОСОБА_1 надавалась у користування кредитна картка № НОМЕР_1 строком дії до січня 2013 року (а.с.93). Отримання картки особисто ОСОБА_1 підтверджено скріншотами з програмного комплексу банку. ( а.с. 94)
      Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року №14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. 
Враховуючи, що строк дії  виданої позичальнику кредитної картки було встановлено до січня 2013 року включно, то відповідно банк має право на стягнення з відповідача відсотків, нарахованих станом на дату закінчення строку дії картки (у межах строку дії договору) - по січень 2013 року включно.
Отже, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з  ОСОБА_1 відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 30 % річних є обґрунтованими, оскільки вони передбачені умовами договору, який підписаний сторонами, що узгоджується з вимогами статті 1048 ЦК України, але обмежені строком дії картки.
Так, станом на січень 2013 року заборгованість по відсотках згідно наданого розрахунку заборгованості становить 379,18 грн, і саме такий розмір відсотків  підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені, комісії та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що стягнення одночасно комісії, пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4265,14 грн слід відмовити. 
Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій.
Враховуючи, що ОСОБА_1 було порушено умови кредитного договору щодо сплати коштів у визначені договором строки, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штрафи - 500 грн (фіксована частина) та 39,80 грн (процентна складова). 
Після закінчення строку дії картки, тобто після січня 2013 року, ОСОБА_1 було здійснено 31.01.2017 року платіж на суму 300 грн та 12.07.2017 року платіж на суму 400 грн. Враховуючи що вказані суми коштів враховані позивачем в розрахунку заборгованості в дату їх надходження до банку, а не в період коли АТ КБ «ПриватБанк» мало право на нарахування та отримання відсотків, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про зарахування зазначених сум у розрахунок заборгованості з урахуванням положень Умов та Правил надання банком послуг які регламентують порядок черговості зарахування коштів на погашення кредитної заборгованості, провести зарахування наступним чином: сума штрафів яка підлягає до стягнення становить 500 грн  та 39,80грн таким чином  700 - (500 + 39,80)=160,20 грн, в подальшому проводячи зарахування потрібно суму відсотків, які підлягають до стягнення в розмірі 379,18 грн зменшити на 160,20 грн і стягнути з відповідача на користь позивача 218,98 грн.
Отже, загальна сума заборгованості, з урахуванням заборгованості по тілу кредиту, процентів, штрафів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 13 січня 2010 року та суми яка сплачена в рахунок погашення заборгованості, становить 634 грн 98 коп та складається з: 416 грн - заборгованості по тілу кредиту, 218,98 грн заборгованості по відсотках. 
Таким чином, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а оскарджуване рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках та нестойки з постановленням в цій частині позовних вимог нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача 21040,90 грн заборгованості за кредитним договором, а апеляційним судом розмір заборгованості встановлено в розмірі 634,98 грн , то позовні вимоги задоволено на 3%. Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом банком сплачено 1921 грн судового збору, за розгляд справи судом першої інстанції з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 57,63 грн судового збору (1921 х 3%). 
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та неустойки і позовні вимоги в цій частині задовольнити. За подання апеляційної скарги сплачено 2881.50 грн. Таким чином, за розгляд справи судом апеляційної інстанції належить стягнути з відповідача на користь позивача 28.81грн судового збору (2881.50 грн х 1%).
Враховуючи викладене, загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», становить 86,44 грн (57,63+28,81).
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -                                   
                              П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2019 року  в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках, пені, комісії та штрафів та в частині судового збору.
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в цій частині задовольнити  частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (зареєстроване місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.01.2010 року у сумі 634 грн 98 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 416 грн та  заборгованості по відсотках у сумі 218,98 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (зареєстроване місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570)   судовий збір у розмірі 86,44  грн  за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

        Головуючий:                                                             Судді: