ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Постанова
Іменем України
23 грудня 2019 року
м. Харків
справа № 638/17567/19 
провадження № 22-ц/818/6210/19, 22-ц/818/6581/19
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),
суддів: Кругової С.С., Тичкової О.Ю., 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Акціонерне товариство «Харківобленерго», Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2019 року, постановлені у складі судді Хайкіна В.М.,
встановив:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дії Акціонерного товариства «Харківобленерго» (АК «Харківобленерго») з відключення електропостачання до належної їй квартири АДРЕСА_1 неправомірними та зобов`язати відповідача поновити приєднання вказаної квартири до електромережі, відновити електропостачання за особовим рахунком №  НОМЕР_1 , стягнути з АК «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут», на відшкодування завданої неправомірними діями моральної шкоди 30000 грн.

Також ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила зобов`язати АК «Харківобленерго» негайно відновити електропостачання до квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2019 року  цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до АК «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» передано на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Іншою ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову передано на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвали скасувати, справу направити для продовження розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування скарг зазначила, що предметом заявленого нею позову є вимоги про захист прав споживача комунальних послуг, а тому відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України пред`явлений нею за зареєстрованим місцем проживання до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суд першої інстанції керувався положеннями п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України та виходив з того, що на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Комінтернівського районного суду м. Харкова за місцезнаходженням відповідачів.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

За загальним правилом, передбаченим до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Статтею 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Так, згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Частиною 16 вказаної статті встановлено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів врегульовано Законом України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (Закон № 1023-XII).

Відповідно до ст. 1-1 Закону № 1023-XII цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно з п.п. 17, 22 ч. 1 ст. Закону України № 1023-XII послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач.

Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст. 5 Закону України № 2189-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України № 2189-VIII) учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Як убачається із матеріалів справи предметом заявленого ОСОБА_1 позову є вимоги про визнання дій АК «Харківобленерго» по відключенню квартири АДРЕСА_1 від електропостачання неправомірними та зобов`язання відповідачів відновити постачання електричної енергії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що вона є споживачем послуг з постачання до належної їй на праві власності квартири електричної енергії, які надаються відповідачами.

Отже, метою звернення ОСОБА_1 до суду є захист порушеного, на думку позивачки, її права споживача послуг енергопостачання.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суд першої інстанції наведеного не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про те, що справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, а має розглядатись за місцезнаходженням відповідачів Комінтернівським районним судом м. Харкова.

За таких обставин апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвали суду першої інстанції про передачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова – скасуванню, з направленням справи до Дзержинського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

На підставі викладеного,  керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389  ЦПК України, -

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2019 року про передачу цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2019 року про передачу заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова скасувати, справу направити для продовження розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року.

Головуючий                                                              Р.М. Піддубний

Судді С.С. Кругова 

О.Ю. Тичкова