Справа №?161/19903/18
Провадження №?1-кп/991/130/19

УХВАЛА

22 січня 2020 року	місто Київ	

Колегія Вищого антикорупційного суду у складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),
його захисника ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції),
розглянула в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №?52016000000000357.

Відповідно до даного акта:
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Красноволя Маневицького району Волинської області, проживає на АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_11 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Братське Автономної республіки Крим, проживає на АДРЕСА_2 ,
обвинувачуються за частиною п`ятою статті 191 Кримінального кодексу України (далі — КК України) — у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Із Луцького міськрайонного суду Волинської області 25 жовтня 2019 року колегією отримано обвинувальний акт.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 28 жовтня 2019 року в кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог статті 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК України), підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акта, внесення подання про визначення підсудності немає.
Захисник  ОСОБА_8  в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7  звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акта прокурору. Вважає його таким, що не відповідає статтям 109, 291 КПК України, а тому акт має бути повернуто прокурору.
Клопотання мотивоване такими доводами:
— обвинувальний акт містить категоричні твердження про злочинний умисел у вчиненні злочину без доведення факту скоєння злочину вироком суду, що є порушенням презумпції невинуватості;
— в обвинувальному акті містяться твердження про невстановленість обставин, що свідчить про неконкретність обвинувачення та суперечить вимогам КПК України;
— зазначені в обвинувальному акті обставини не є фактичними;
— в обвинувальному акті не зазначено пом`якшуючі обставини, такі, як похилий вік обвинуваченого, його позитивні характеристики, те що він не судимий, працював тощо;
— обвинувачення в даній справі не висунуто й не роз`яснено;
— у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні: будь-які дані щодо внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення конкретною особою; будь-які дані про внесення в ЄРДР відомостей про дату, час закінчення досудового розслідування; будь-які дані про захисників обвинуваченого ОСОБА_7 . В обвинувальному акті відсутня інформація про надання доступу до речових доказів. У реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано місце зберігання (знаходження) процесуальних документів, прийнятих під час досудового розслідування.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , а також захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 підтримали вказане клопотання.
Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити в його задоволенні. Представник потерпілого підтримав думку прокурора.
Дослідивши обвинувальний акт та заслухавши думку учасників, колегія суддів зробила висновок, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з огляду на таке.
У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу (пункт 3 частини третьої статті 314 КПК України).
Вимоги до обвинувального акта регламентовано в статті 291 КПК України.
1. Захисник у клопотанні вказує, що обвинувальний акт містить категоричні твердження про злочинний умисел у вчиненні злочину без доведення факту скоєння злочину вироком суду, що є порушенням презумпції невинуватості.
Також, ОСОБА_8 вказує, що в обвинувальному акті містяться твердження про невстановленість обставин, що свідчить про неконкретність обвинувачення.
Захисник вказує на відсутність фактичних даних та посилання на докази.
У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає таке.
Обвинувальний акт має містити формулювання обвинувачення (пункт 5 частини другої статті 291 КПК України).
Обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом (пункт 13 частини першої статті 3 КПК України).
На аркушах 9 — 27 обвинувального акта міститься формулювання обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .
Фактичні дані, що містяться в обвинувальному акті у своїй сукупності дають повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, так само, дає можливість стороні захисту зіставити фактичні складники обвинувачення з його юридичною формулою.
Визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення злочину належить до дискреції прокурора. Однак, відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
У клопотанні захисником не вказано, які саме категоричні твердження, що містяться в обвинувальному акті порушують презумпцію невинуватості.
На переконання суду, встановлені прокурором та викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення є достатніми для повного розуміння обвинуваченими суті висунутого проти них обвинувачення.
На етапі підготовчого засідання суд не має можливості перевірити конкретні факти та докази на їх підтвердження, а також інші обставини кримінального правопорушення.
Перелік завдань, які має вирішити суд у підготовчому засіданні визначено в частині третій статті 314 та в статті 315 КПК України.
Зміст зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу. Основною метою його проведення є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
2. Захисник вказує, що в обвинувальному акті не зазначено пом`якшуючі обставини, такі, як похилий вік обвинуваченого, його позитивні характеристики, те що він не судимий, працював тощо. Окрім цього, зазначено, що слідчим та прокурором обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання не встановлені, що не є тотожним поняттю наявності або відсутності.
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
У частині 1 статті 66 КК України наведено перелік обставин, що визнаються пом`якшуючими. Крім того, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, й інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті (частина 2 статті 66 КК України).
На аркуші 27 обвинувального акта зазначено, що обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання кожного з обвинувачених відсутні.
Обставини, про які зазначає захисник, не зазначено у вказаній нормі, як такі, що безумовно належать до пом`якшуючих. Лише суд у разі призначення покарання може визнати їх такими.
3. У клопотанні про повернення обвинувального акта захисник вказує, що обвинувачення в даній справі не висунуто й не роз`яснено.
У зв`язку з цим, колегія суддів звертає увагу, що роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення закріплено в статті 348 КПК України, є елементом процедури судового розгляду та полягає в тому, що після оголошення обвинувачення головуючий роз`яснює обвинуваченому суть обвинувачення.
Вимоги щодо роз`яснення слідчим і прокурором суті обвинувачення особі, якій воно висунуте, Кримінальний процесуальний кодекс України не містить.
Вказані в клопотанні захисником доводи не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору та є необґрунтованим.
4. Захисник вказує на відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування певних даних.
Колегія суддів зазначає, що посилання на зазначені, на думку захисника, недоліки, не ґрунтуються на нормах закону. Кримінальним процесуальним законодавством передбачено повернення обвинувального акта прокурору лише в разі його невідповідності статті 291 КПК України. Викладені захисником доводи не є підставою повернення обвинувального акта.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів робить висновок, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому підстави для повернення обвинувального акта прокурору відсутні.
На підставі викладеного, суд постановив:

— відмовити захиснику ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_11 за частиною п`ятою статті 191 Кримінального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2                              ОСОБА_1                                ОСОБА_3