П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 2140/1341/18	
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.
                         при секретарі:               Шатан В.О.  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 2 листопада 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
          
В С Т А Н О В И Л А:
          У липні 2018р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ГУ НП в Херсонській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Херсонській області  від 7.06.2018р. за №133 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП від 13.06.2018р. за №148о/с "Про особовий склад" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ "Про Національну поліцію";
- поновити позивача на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Херсонській області з 14.06.2018р.;
- стягнути з ГУ НП на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу; 
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Херсонській області з 14.06.2018р. та стягнення заробітної плати в межах стягнення за один місяць; 
- зобов`язати відповідача у 10-денний строк подати звіт про виконання рішення суду.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                      В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 2006р. по 2015р. він проходив службу в органах внутрішніх справі України, а з листопада 2015р. по червень 2018р. - в органах Національної поліції.
У червні 2018р. ГУ НП в Херсонській області прийнято наказ "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП" за №133, яким ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, а наказом ГУНП в Херсонській області за №148 о/с "Про особовий склад" позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ "Про національну поліцію".
Позивач вважає вказані накази протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся в суд із відповідним позовом.
Посилаючись на вказані обставини просив вимоги задовольнити. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 2 листопада 2018р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Херсонській області від 7.06.2018р. за №133 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУ НП" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ..
Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Херсонській області від 13.06.2018р. за №148о/с "Про особовий склад" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ "Про національну поліцію".
Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Херсонській області з 14.06.2018р..
Стягнуто з ГУ НП в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 49 264,06грн..
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Херсонській області з 14.06.2018р. та стягнення заробітної плати в межах стягнення за один місяць у розмірі 10 407,9грн.. 
Зобов`язано ГУ НП в Херсонській області у 10-денний строк подати звіт про виконання рішення суду.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ГУ НП в Херсонській області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти у справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019р. апеляційну скаргу задоволено, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 2.11.2018р. скасовано, ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною  постановою, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою в якій просив постанову суду апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм права.
Постановою Верховного Суду від 8 жовтня 2019р. - постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Скасовуючи постанову апеляційного суду та направляючи дану справу на новий розгляд Верховний Суд зазначив що при новому розгляді суду апеляційної інстанції потрібно дослідити та надати правову оцінку посиланням позивача на порушення процедури проведення службового розслідування, а саме: - щодо проведення службового розслідування    не уповноваженими на те особами;    - щодо неправомірного, на думку позивача, використання відповідачем    під час службового розслідування матеріалів кримінального провадження №42018230000000066 оскільки згідно ч.1  ст.222 КПК України  відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора; - щодо підстав призначення службового розслідування; - щодо неправомірність продовження строків службового розслідування.
Дана справа була прийнята до провадження судовою колегією та призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.12.2019р.. В подальшому, розгляд справи був перенесений на 29.01.2020р..

28.01.2020р. ОСОБА_3 К.О ОСОБА_4 , представником ОСОБА_2 , та самим ОСОБА_2 подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з тих підстав, що представник ОСОБА_5 .О. перебуває у відпустці за межами України у період з 24.01.2020р. по 31.01.2020р.. Посилаючись на вказане просили відкласти розгляд справи на іншу дату.
Розглянувши вказані клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія вважає, що вказані підстави є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду з урахуванням позиції Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги ГУ НП в Херсонській області, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ГУ НП в Херсонській області приймаючи оскаржувані накази діяв не в межах та не на підставі чинних норм законодавства України, чим порушило норми діючого законодавства та права позивача, оскільки позивач повідомляв безпосереднього керівника про захворювання та місце знаходження на лікуванні. Стосовно кримінального провадження щодо позивача    відповідно до  Конституції України, особа    вважається невинуватою у вчиненні злочину доки    її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувальний вирок відносно позивача у кримінальному провадженні судом не ухвалювався. Таким чином, суд першої    інстанції вважав, що у ГУ НП в Херсонській області були відсутні законні підстави, передбачені на звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, перевірки доказів, у зв`язку чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.
Так, апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 2006р. по 6.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 7.11.2015р. по 13.06.2018р. – в органах Національної поліції. Наказом ГУ НП в Херсонській області за №72о/с від 28.03.2018р. майора поліції ОСОБА_6 В. призначено на посаду слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП. 
2.05.2018р. начальником ГУ НП в Херсонській області прийнято наказ за №589 про призначення службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження та проведення обшуку в службовому приміщенні Корабельного ВП Херсонського ВП ГУ НП, оскільки в цей же день до ГУ НП надійшла інформація про проведення вказаного обшуку в рамках кримінального провадження за №42018230000000066, відкритого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3    ст.368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди.
На період проведення службового розслідування    було відсторонено від виконання службових обов`язків слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Херсонській області майора поліції - ОСОБА_7 Є.В.
3.05.2018р. у зв`язку з невиходом на службу майора поліції ОСОБА_1 . працівниками поліції    ВІОС УКЗ ГУ НП в Херсонській області був складений акт за №963/2/4-2018 про невихід на службу. Також акти про невихід на службу майора поліції ОСОБА_1 були складені відповідно: 4.05.2018р. за №970/2/4-2018, 5.05.2018р. за №981/2/4-2018, 7.05.2018р. за №995/2/4-2018 та 8.05.2019р. за №1009/2/4-2018.
За даним фактом було призначено службове розслідування.
Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП майором поліції ОСОБА_1 грубо порушена службова дисципліна, зокрема, вимоги п.1., 2. ч.1  ст.18 ЗУ «Про національну поліцію», п.1,2 ч.1  ст.7 ЗУ «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»,  ст.2 ЗУ «Про запобігання корупції», Присяга працівника поліції, що виразилось у невиконанні своїх службових    обов`язків та    вчиненні дій, які негативно впливають на імідж поліції, у невиході на службу без поважних причин та не попередженні свого безпосереднього керівника про захворювання та місце знаходження на лікуванні також вчиненні дій, які мають ознаки складу кримінального правопорушення.
За результатами службового розслідування, 7.06.2018р. ГУ НП в Херсонські області прийнято наказ    за №133 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП" ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
13.06.2016р. Начальником ГУ НП в Херсонській області прийнято наказ за №148о/с "Про особовий склад", яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1    ст.77 ЗУ "Про національну поліцію".
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних наказів, з урахуванням позиції Верховного Суду та підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного. 
Приписами ч.2  ст.19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Положеннями ст.3 ЗУ «Про Національну поліцію» за №580-VIII від 2.07.2015р. встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За правилами ч.1 ст.19 ЗУ «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Приписами ч.2 ст.19 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно ст.9 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям ЗУ «Про Національну поліцію» від 23.12.2015р. за №901-VIII до набрання чинності ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого ЗУ «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (надалі - Статут).
У відповідності до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Преамбулою Статуту передбачено, що Статут визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.
Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.2 Статуту).
Положеннями ст.7 Статуту передбачені обов`язки осіб рядового і начальницького складу. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий  час,   бути  прикладом у  дотриманні  громадського  порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
За правилами ст.12 Статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади;пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.
З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (ст.14 Статуту).
У відповідності до пп.2.2.2. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України за №230 від 12.03.2013р. (надалі - Інструкція), службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення.
Аналізуючи вищезазначене, судова колегія зазначає, що правовою підставою для звільнення особи за порушення дисципліни є наявність в її діях (бездіяльності) складу дисциплінарного проступку, тобто невиконання чи неналежне виконання вимог Конституції і законів України та підзаконних нормативно-правових актів і Присяги.
Отже, як вбачається із матеріалів справи, наказом начальника ГУ НП за №589 від 2.05.2017р. призначено службове розслідування за фактом відкриття кримінального провадження та проведення обшуку в службовому приміщенні Корабельного ВП Херсонського ВП ГУ НП, оскільки 2.05.2018р. до ВІОС УКЗ ГУ НП в Херсонській області надійшла інформація про проведення у службових приміщеннях Корабельного ВП Херсонського ВП ГУ НП в Херсонській області обшуку в рамках кримінального провадження за №42018230000000066, розпочатого 4.04.2018р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за фактом вимагання неправомірної вигоди старшим оперуповноваженим СКП Корабельного ВП Херсонського ВП ГУ НП капітаном поліції Карнаухом С.В. та слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП (який до 28.03.2018р. перебував на посаді старшого оперуповноваженого СКП Корабельного відділення поліції) майором поліції ОСОБА_8 за пособництвом гр. ОСОБА_9 від гр. ОСОБА_10 за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Службовим розслідуванням було встановлено, що 3.05.2018р. ОСОБА_8 на робоче місці не з`явився, безпосередньому керівнику зателефонував лише приблизно 16:00год. та повідомив, що він захворів та відкрив собі лікарняний, проте про діагноз та в якій лікарні був відкритий лікарняний повідомити відмовився, чим грубо порушив вимоги  пп.3.1.  ч.3  наказу ГУ НП «Про порядок госпіталізації та амбулаторного лікування працівників органів та підрозділів ГУ НП» від 38.11.2016р. за №1138, у відповідності до якого атестовані працівники органів і підрозділів ГУ НП у випадку захворювання повинні негайно повідомити свого безпосереднього керівника про місцезнаходження на лікуванні.
У зв`язку із невиходом на службу майора поліції ОСОБА_1 , працівниками поліції відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП та ВІОС УКЗ ГУ НП в Херсонській області, він був відвіданий за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання майора поліції ОСОБА_1 знаходилась його дружина ОСОБА_11 , яка повідомила, що її чоловік пішов з ранку на роботу, про його місцезнаходження їй нічого не відомо.
Того ж дня працівниками ВІОС УКЗ ГУ НП в Херсонській області був складений акт про невихід на службу майора поліції ОСОБА_1 (від 3.05.2018р. за№963/2/4-2018).
У відповідності до довідки за №665 від 4.05.2018р. про тимчасову непрацездатність, майор поліції ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні в ДУ «ТМО МВС України Херсонської області» з 4.05.2018р. по 11.05.2018р..
З 14 по 16 травня 2018р. ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в ДУ ТМО   МВС   України   Херсонської   області».   Жодних   довідок, якими б підтверджувалася поважність причин відсутності на робочому місці 3, 12 травня ОСОБА_1 не надано.
Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни, а саме: п.1., 2. ч.1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», п.1. ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, ст.22 ЗУ «Про запобігання корупції», п.3.1. ч.3 наказу ГУ НП «Про порядок госпіталізації та амбулаторного лікування працівників органів та підрозділів ГУ НП» від 8.11.2016р. №1138, Присяги працівника поліції, п.1, 2, 3, 5 ч.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9.11.2016р. за №11799, що виразилось у невиході на службу без поважних причин 3, 12 травня 2018р., не попередження свого безпосереднього керівника про захворювання та місце знаходження на лікуванні.
Що стосується посилань ОСОБА_1 на те, що він не з`являвся на роботу, оскільки був відсторонений від виконання службових обов`язків, то судова колегія вважає їх безпідставними та помилковими, оскільки відсторонення від виконання службових обов`язків є тимчасовим недопущенням до виконання обов`язків за займаною посадою, проте воно не звільняє працівника обов`язку з`являтися до підрозділу для виконання іншої некваліфікованої роботи. У такому випаду, трудові відносини з працівником не припиняються. Такий працівник зобов`язаний прибувати до місця постійної служби і виконувати посадові інструкції та завдання, крім тих, які стали предметом порушення.
Що стосується посилань ОСОБА_1 на те, що службове розслідування проведено не уповноваженими особами, то судова колегія зазначає, що начальник ГУ НП має усі повноваження, передбачені чинним законодавством України, змінювати склад комісії службового розслідування, а тому вказані посилання є безпідставними та необґрунтованими.
Що стосується неправомірності використання ГУ НП під час службового розслідування матеріалів кримінального провадження за №42018230000000066, судова колегія зазначає, що матеріали вказаного кримінального провадження, які наявні в службовому розслідуванні - містяться у відкритому доступі на сайті ЄДРСР. Також, інші дані, які були використані під час службового розслідування, були надані на усний запит працівників апарату ГУ НП, на підставі ст.222 КПК України, відповідно до якої слідчий безпосередньо визначає, в якому обсязі дозволено розголошувати певні відомості досудового розслідування.
Судова колегія вважає за необхідним також зазначити, що під час винесення оскаржуваних наказів в частині притягнення майора поліції ОСОБА_1 - слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП, до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, як крайнього заходу дисциплінарного впливу, було враховано, що останній при використанні своїх службових повноважень, становища та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди для себе, вступив у поза процесуальні стосунки, вимагав неправомірної вигоди за не притягнення до кримінальної відповідальності, здійснював психологічний та фізичний тиск на підозрюваного, примушував видати на ім`я ОСОБА_9 (довіреної особи ОСОБА_12 та ОСОБА_7 Є ОСОБА_13 .) генеральну довіреність на вчинення всіх юридичних дій від імені ОСОБА_10 з 24 по 29 березня 2018р. на території одного з будинків дачного кооперативу, примушував із застосуванням психологічного тиску виписати з квартири малолітню дитину, що суперечить покладеним на поліцейського обов`язкам та призвело до суспільного резонансу через створення негативної громадської думки та завдало непоправної шкоди і авторитету діяльності Національної поліції України (дискредитував органи поліції).
Також, судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, може бути доведена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження, а не матеріалами службового розслідування, оскільки звільнення позивача відбулося на підставі результатів службового розслідування предметом розгляду якого було не вчинення позивачем кримінального правопорушення, а порушення ним службової дисципліни, що не залежить від наявності чи відсутності остаточного вироку суду по кримінальному провадженню.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 7.02.2019р. у справі за №820/4024/16 (К/9901/29391/18).
При цьому, посилання суду першої інстанції на п.10 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, відповідно до якого вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, є безпідставним, оскільки позивача звільнено за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про національну поліцію» - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Отже, враховуючи вищевикладене, та встановлені під час апеляційного розгляду справи обставини, судова колегія вважає, що ГУ НП дотримано порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування, та не спростована під час розгляду справи по суті.
          Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що ГУ НП приймаючи оскаржувані накази діяло в межах та на підставі чинних норм законодавства України.
Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування спірних наказів, а тому вважає за необхідним рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову про відмову у  задоволенні позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

   П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області – задовольнити. 
          Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 2 листопада 2018р. – скасувати.
          Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.                                                     

Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                       Судді:                                                                                   А.В. Крусян                                                                                                    
                    
                                                                                                     О.В. Яковлєв