ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року 
Київ
справа №440/2600/19
адміністративне провадження №К/9901/32117/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого – Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу №440/2600/19
за позовом ОСОБА_1 до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року (прийняте у складі головуючого судді –Алєксєєвої Н.Ю.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого Ральченка І.М., суддів: Бершова Г.Є., Катунова В.В.), 
у с т а н о в и в :
І. Суть спору:
1. У липні 2019 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради (далі – відповідач), третя особа ОСОБА_2 в якому просив визнати протиправною відмову від 20.06.2019 у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у 23/150 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ) та зобов`язати здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у 23/150 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ).
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що 19.06.2019 звернувся до управління із заявою про реєстрацію його місця проживання за адресою фактичного постійного проживання: АДРЕСА_1 ). До заяви позивач додав усі необхідні документи. Разом з тим, 20.06.2019 управління відмовило в реєстрації його місця проживання з посиланням на підпункт 1 пункту 11 Правил реєстрації місця проживання (особа не надала документів або інформації). Таку відмову позивач вважає безпідставною, оскільки будинок, у якому він проживає, поділений між власниками на окремі квартири, які, в свою чергу, знаходяться у виключній приватній власності його дружини ОСОБА_2 
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року позовні вимоги було задоволено.
3.1. Визнано протиправною та скасовано відмову Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20 червня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про реєстрацію його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
3.2. Зобов`язано Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що невиконання відповідачем покладених на нього Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" обов`язків призводить до порушення прав позивача. 
IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції 
5. Відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
6. У касаційній скарзі відповідач наполягає на тому, що згідно ст.6 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” та п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 для реєстрації місця проживання особа або її представник повинен подати вичерпний перелік документів, який включає, зокрема, документи, що підтверджують право на проживання в житлі.
6.1. Також відповідач зазначає, що документи на право власності 23/150 частини домоволодіння, зареєстрованого за ОСОБА_2 (дружина) Документів на іншу частину домоволодіння надано не було та згода інших співвласників відсутня. Отже, позивач не надав до управління документів, які б підтверджували право власності на житло, в якому він має намір зареєструватися, та, відповідно, згоду всіх співвласників такого житла, як єдиного об`єкту нерухомого майна, єдиного житлового приміщення. Відтак, відмова управління у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ) є правомірною та скасуванню не підлягає.
6.2. Крім того, відповідач зазначає про втручання судом першої та апеляційної інстанції у вільний розсуд відповідача шляхом перебирання на себе повноважень щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.
6.3. Відповідач, зазначає, що Управління, керуючись чинним законодавством України, відмовив позивачу у наданні адміністративної послуги з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, у зв`язку з тим, що особа не подала необхідних документів або інформації.
7. Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, у якій посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
ІV. Установлені судами фактичні обставини справи
8. 19.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) /а.с. 24/.
9. У реєстрації місця проживання за вказаною адресою заявниці відмовлено, у зв`язку з ненаданням особою необхідних документів або інформації згідно підпункту 1 пункту 11 Правил реєстрації місця проживання /а.с. 24 зі звороту/.
10. Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною відмови від 20.06.2019 у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у 23/150 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ), та зобов`язання управління зареєструвати місце проживання останнього за вказаною адресою.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування  (в редакції, яка діяла на час вирішення справи в суді першої та апеляційної інстанції)
11. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
12. За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАСУ) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
13. Відповідно до статті 2 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV (далі – Закон № 1382-IV) громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
14. За приписами статті третьої зазначеного Закону, реєстрація – це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
15. Статтею 6 Закону № 1382-IV визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
16. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
17. Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.
18. Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів встановлено Правилами реєстрації місця проживання та Порядком передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (далі - Правила).
19. Відповідно до пункту 1 ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.
20. Пунктами 3-4 Правил передбачено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
21. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
22. Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.
23. Відповідно до пункту 8-9 Правил документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги".
24. Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.
25. Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України:
- у вигляді книжечки (зразка 1993 року) - шляхом проставлення в ньому штампа реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 1 або штампа зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 2;
- у формі картки (зразка 2015 року) - шляхом внесення інформації до безконтактного електронного носія, який імплантовано у такий паспорт, у разі наявності робочих станцій та підключення органу реєстрації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр). У разі непідключення органу реєстрації до Реєстру особі видається довідка про реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання, а внесення інформації до безконтактного електронного носія здійснюється територіальним підрозділом ДМС на підставі такої довідки.
26. Пунктом 11 Правил передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо:
-          особа не подала необхідних документів або інформації;
-          у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними;
-          звернулася особа, яка не досягла 14 років.
27. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.
28. Згідно з пунктом 18 Правил для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:
1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;
2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;
3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);
4) документи, що підтверджують:
- право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);
- право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);
- проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);
5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);
6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).
29. У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються:
- документ, що посвідчує особу представника;
- документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).
Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
30. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.
31. Відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

VI. Позиція Верховного Суду
32. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
33. Колегія суддів перевірячи рішення судів першої та апеляційної інстанції та обґрунтованість висновків відповідача, зазначає наступне.
34. Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем у реєстрації місця проживання заявнику ОСОБА_1 19.06.2019 року було відмовлено з наступних підстав, а саме: особа не подала необхідних документів або інформації (а.с. - 25).
35. Колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що ОСОБА_1 надав наступні документи: паспорт громадянина України, свідоцтво про право на спадщину від 13.05.2015 року, зареєстроване в реєстрі за №1-333, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37432845 від 13.05.2015 року, РНОНМ:634724653101, НЗППВ: 9641605 та квитанцію про сплату адміністративного збору; письмову згоду на проживання в житлі ОСОБА_1 власника такого житла - ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 23.12.1998 року (підстава набуття права власності – свідоцтво про право на спадщину від 13.05.2015 року). 
36. Колегія суддів звертає увагу відповідача на зміст правил пункту 19 Правил № 207, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання (або документа, до якого вносяться відомості про місце перебування, - у разі реєстрації місця перебування), особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання/перебування (у разі потреби надає допомогу особі в заповненні бланка заяви) та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання/перебування, про що ним вчиняється відповідний запис у цій заяві.
37. Отже, до повноважень працівника органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг не належить перевірка правомірності документів, поданих особою для реєстрації місця проживання.
38. Колегія суддів зазначає, що невиконання відповідачем покладених на нього Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" обов`язків призводить до порушення прав позивача. Крім цього, це суттєво обмежує і здійснення інших цивільних, громадських та політичних прав позивача, які підлягають безумовному захисту.
39. Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що реєстрація за адресою місця проживання позивача  повністю узгоджується зі статтею 6 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні”.
40. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у відповідача не було підстав для відмови позивачу у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ).
41. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з того, що судами попередніх інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.
42. Щодо доводів касаційної скарги, з приводу дискреційних повноважень, Суд зазначає таке.
43. Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі щодо реєстрації місця проживання за своєю правовою природою є дискреційними.
44. Водночас, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
45. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
46. При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
47. Вирішуючи публічно-правовий спір у межах спірних правовідносин, адміністративний суд перевіряє оскаржуване рішення відповідача на предмет його відповідності вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а у разі встановлення протиправності такого рішення, з метою ефективного захисту прав або законних інтересів фізичних осіб, юридичних осіб зобов`язує відповідача вчинити дії, які випливають з імперативних правових норм, що регулюють спірні правовідносини.
48. Ураховуючи предмет спору та обставини цієї справи, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, сприяв ефективному захисту прав та інтересів ОСОБА_1 , у межах повноважень, визначених процесуальним законом.
49. Отже, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що ефективним засобом юридичного захисту прав позивача у спірних правовідносинах, є саме зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ).
50. Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
51. Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
52. Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
53. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
54. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду та обставин справи не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
VII. Судові витрати
55. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
56. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради залишити без задоволення.
2. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019  року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року у цій справі залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає. 
Головуючий                                                                                          О.О. Шишов 
Судді                                                                                                    І.В. Дашутін
                                                                                                    М.М. Яковенко