ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року	Львів	Справа № 161/18047/19 пров. № А/857/1595/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді                                                            Кушнерика М.П.
суддів                                                                                  Мікули О.І., Ніколіна В.В.
за участю секретаря судового засідання                                  Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року, прийняте суддею Кихтюк Р.М. в м.Луцьк о 16 годині 04 хвилині, у справі № 161/18047/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови,

                                                            встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просить скасувати серії ЕАК № 1653341 від 22.10.2019 року, винесену поліцейським УПП у Волинській області рядовим поліції Мельником О.С. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,0 грн.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оспорена постанова відповідача не містить вказівки про долучення відеозапису як доказу вчинення адмінправопорушення, а також технічного засобу, яким здійснено фіксацію.
Просить скасувати рішення суду та прийняте нове, яким позов задоволити.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Позивач направив на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 1653341 від 22.10.2019 року, винесеною  поліцейським УПП у Волинській області рядовим поліції Мельником О.С. визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,0 грн. за порушення п.31.4.3 «в» ПДР – керував транспортним засобом з несправним зовнішнім світловим приладом, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла.
Зі змісту постанови вбачається, що 22.10.2019 року о 02.28 год. що позивач керував транспортним засобом по пр.Відродження в м.Луцьку на якому в темну пору доби не горіла ліва фара в режимі ближнього світла. (а.с.2)
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесеної постанови, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
п.31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме зовнішні світлові прилади: 
Згідно з частиною першою статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наявного відеозапису з нагрудної камери поліцейського роти №2 БУПП у Волинській обл. ДПП Мельника О.С. від 22.10.2019 року (а.с.17), наданого суду відповідачем, який досліджувався судом апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 поліцією було зупинено у темну пору доби. З відеовідтворення запису нагрудної камери поліцейського вбачається, що автомобіль позивача стоїть з відкритим капотом, ОСОБА_1 стоїть біля автомобіля. На пропозицію поліцейського включити фари – позивач сідає в автомобіль. Однак, взагалі не вбачається візуально передні фари транспортного засобу.
Інших доказів вини ОСОБА_1 , відповідачем не представлено.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не є доведеною та не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами,  а тому відповідачем неправомірно винесено оспорену постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. 
Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому постанову серії ЕАК № 1653341 від 22.10.2019 року, винесену поліцейським УПП у Волинській області рядовим поліції Мельником О.С. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП України слід скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення – п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

                                                         постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року, у справі № 161/18047/19 -  скасувати та прийняти постанову, якою позов задоволити.
Скасувати постанову серії ЕАК № 1653341 від 22.10.2019 року, винесену поліцейським УПП у Волинській області рядовим поліції Мельником Олександром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП України. 
Закрити провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	В. В. Ніколін