ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

05 лютого 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №583/2240/16-ц 
Номер провадження 22-ц/816/410/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
сторони справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - Охтирська районна державна нотаріальна контора Сумської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2019 року в складі судді Ільченко В.М., постановлене у м. Охтирка,

                                                                в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у липні 2016 року позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати право власності за ОСОБА_1 на ? частину вартості здійснених поліпшень в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за час шлюбу з ОСОБА_3 , в період часу з 12.11.2007 до сьогодення. Визнати право власності на  частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає вартості ? частки поліпшень в домоволодінні, здійснених за час шлюбу з ОСОБА_3 , в період часу з 12.11.2007 року до сьогодення.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з       ОСОБА_3 . Від шлюбу вони мають спільну доньку ОСОБА_4 , яка є дитиною - інвалідом. Також вказує, що вона має сина від першого шлюбу ОСОБА_5 , а її чоловік ОСОБА_3 має сина від першого шлюбу ОСОБА_2 , який є відповідачем по справі. Вказує, що її чоловік ОСОБА_3 , відповідно до складеного заповіту від 12.11.2007 року, успадкував після смерті його матері житловий будинок з прибудовою, тамбуром, жилою площею 61 кв.м., загальною площею 97,4 кв.м., який згорів у 1999 році. Зазначає, що на день прийняття її чоловіком у спадщину вказаного будинку, він не був вкритий дахом, не було ні вікон, ні дверей, в будинку не було полів та не були зроблені внутрішні роботи. Вказує, що зазначені роботи були здійснені за рахунок грошових коштів її сина від першого шлюбу ОСОБА_5 . Крім того, за спільні кошти вони з чоловіком здійснили добудову, переобладнання житлового будинку, добудували літню кухню в два поверхи, в зв`язку з чим вартість домоволодіння збільшилася. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , а тому у неї виникла необхідність визначення належної їй частки спільного сумісного майна подружжя. 
Рішенням  Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2019 року позов задоволено. 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину вартості поліпшень в домоволодінні АДРЕСА_1 , що складає 39/100. 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 39/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що відповідає вартості ? частини виконаних поліпшень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 552 грн. судового збору та 4100 грн. витрат за проведення судової оціночно - будівельної експертизи, а всього 4652 грн. 

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що вартість поліпшень не може переходити у виникнення права власності на об`єкт нерухомості, який був створений за час проживання померлого спільно із іншими забудовниками та співвласниками. Зазначає, що він ніколи не заперечував право позивача у частині спільного будинковолодіння, що виключає спір між ним та позивачем. Вказує, що позивачем не було дотримано досудовий порядок врегулювання спору шляхом оформлення її частини спадщини через нотаріуса, з огляду на відсутність відмови з боку нотаріуса вчинити відповідні нотаріальні дії. Зазначає, що висновки експертизи в частині визначення частки позивача у спірному домоволодінні є хибними, а сама експертиза проведена з порушеннями, оскільки сам апелянт не залучався при її проведенні, та не повідомлявся про експертне обстеження, що позбавило його можливості надати додаткові докази експерту під час проведення такої експертизи.
Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання зазначає, що фактично вона звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на частину житлового будинку з тих підстав, що житловий будинок, який був успадкований                 ОСОБА_3 був відбудований заново нею та її чоловіком за їх спільні кошти, після пожежі, що сталася у 1999 році. Зазначає, що стороною позивача було повідомлено приватного нотаріуса про те, що в суді триває спір щодо визначення частки позивачки в майні, яке є спільно надбаним за час шлюбу позивачки та її померлого чоловіка. Просила суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Від третьої особи пояснення з приводу апеляційної скарги до суду не надходили.   
Представник позивача проти апеляційної скарги в судовому засіданні заперечив. Просив залишити її без задоволення.  
Відповідач та його представник, представник третьої особи до апеляційного суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна не скарга підлягає задоволенню.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що чоловік позивачки ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, успадкував спірний будинок після смерті своєї матері, однак вартість успадкованого ним будинку значно збільшилася, внаслідок їх спільних з позивачем трудових та грошових затрат. В результаті здійснення таких затрат у позивача виникло право на половину вартості здійснених поліпшень.  
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з такого.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21.07.1999 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб (том. 2 а.с. 231).
ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_4 (том. 1 а.с. 83), яка є дитиною інвалідом. (том. 1 а.с.10 зворотна сторінка).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_3 ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилася спадщина (том. 1 а.с. 94). 
12.11.2007 року ОСОБА_3 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_7 житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Оцінка успадкованого майна становить 39000 грн. 00 коп.(том. 1 а.с. 6).
19.04.1999 року у житловому будинку, який пізніше був успадкований ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1 трапилася пожежа                  (том. 1, а.с. 9).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, і після нього відкрилася спадщина                (том. 1 а.с. 87).
09.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 (том. 1 а.с. 79).
11.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка                       ОСОБА_3 (том. 1 а.с. 84).
12.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 (том. 1 а.с. 79).
20.02.2019 року приватним нотаріусом Багацькою О.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом  ОСОБА_2 , відповідно до якого майно, що належало померлому ОСОБА_3 і яке складалося з житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було успадковано дружиною покійного ОСОБА_1 та його дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у рівних частинах, а саме по 1/3 частині кожним спадкоємцем. (том. 2 а.с. 90). 
З огляду на викладені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що фактично між позивачем та відповідачем виник спір з приводу розміру належних їм часток у спірному домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало покійному ОСОБА_3 .
Разом з цим, відповідно до висновку експерта № 71 від 31.10.2019 року виконання будівельно - технічних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції, перебудови, облаштування, переобладнання комунікаційних мереж, благоустрою території) за адресою: АДРЕСА_1 в житловому будинку, господарських спорудах та надвірних будівлях за період з 12.11.2007 по 06.01.2016 вплинули на їх ринкову вартість, зокрема, збільшили ринкову вартість з 233 900 грн. (до поліпшення) до 694 400 грн. (після поліпшення) в розмірі 460 500 грн. (приріст ринкової вартості) або в 2,97 рази або на 197 %. Частка виконаних поліпшень у вартості всієї садиби складає 78,87 %, що дорівнює 79/100, а ? частина виконаних поліпшень складає 39,435%, або 39/100. При цьому колегія суддів відхиляє доводи відповідача в частині того, що фактично він не мав змоги надати експерту додаткових доказів для проведення експертизи, оскільки він не був поінформований про її проведення, з огляду на те, що відповідач мав право надати відповідні докази до суду першої інстанції, який здійснює їх оцінку нарівні з висновком експерта, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Крім того, не погоджуючись з висновком експерта, відповідач не навів обґрунтувань того, в чому саме є помилковість висновку експертизи.
Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України майно, набуте дружиною, чоловіком за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою приватною власністю подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Виходячи з аналізу викладених правових норм та з урахуванням висновків викладених у висновках експерта за № 71 від 31.10.2019 року, колегія суддів приходить до висновку, що фактично поліпшення житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться в                    АДРЕСА_1 , який був успадкований ОСОБА_3 після смерті його матері ОСОБА_7 відбулися після 19.04.1999 року (після того, як вказаний будинок згорів) тобто, у період шлюбу позивача та ОСОБА_3 і вказані поліпшення призвели до збільшення вартості будинку. 
Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» майно, яке належало одному з подружжя, може бути визнано спільною сумісною власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат одного з подружжя чи їх обох.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що здійснені в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 поліпшення є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , а тому, враховуючи приписи ч. 1 ст. 70 СК України, відповідно до яких у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, за позивачем суд першої інстанції визнав ? частину вартості здійснених поліпшнень, що складає 39/100  частини домоволодіння, а також  визнав за позивачем  право власності на відповідну частку домоволодіння.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено  10  лютого 2020 року. 

Головуючий -                                                                                       С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                   О.Ю. Кононенко

                                                                                                             В.І. Криворотенко