Справа № 623/261/19
Провадження1-кп/991/123/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року                                                                 м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 
прокурора                         ОСОБА_5 
обвинувачених                         ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,                  ОСОБА_10 
захисників                                 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , 
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 
перекладача                 ОСОБА_15         
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 про відвід колегії суддів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2018 року за № 52018000000000291, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дружківка Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ст. 366-1 КК України,
ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дружківка Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Авдіївка Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Баку Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 заявив відвід колегії суддів. В обґрунтування заявленого відводу захисник послався на п. 4 ст. 75 КПК України, та вказував, що залучення судом перекладача у даному кримінальному провадженні є порушенням прав обвинуваченого і підставою не довіряти складу суду. 
Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_12 заяву про відвід колегії суду повністю підтримали.
Захисник ОСОБА_14 також повністю підтримала заяву про відвід, зазначила, що суд є упередженим щодо її клієнта, оскільки вони були позбавленні висловити свою думку щодо допуску перекладача, що свідчить про те, що суд поспішає і це негативно впливає на якість судового процесу. 
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 підтримали заяву адвоката ОСОБА_11 . 
Обвинувачений ОСОБА_9 при розгляді заяви покладався на розсуд суду.
Прокурор ОСОБА_5 посилаючись на ч. 4 ст. 81 КПК України просив залишити заяву про відвід без розгляду, оскільки вказаний відвід має ознаки зловживання правом. 
Розглянувши заяву, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку. 
Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
В силу ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Також, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Паунович проти Сербії» від 03.12.2019 (заява № 54574/07), зокрема, в пункті 35 зазначив, що безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності. Її наявність чи відсутність може бути оцінена за суб`єктивним критерієм, де повинні прийматися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі, та об`єктивним критерієм, який визначає, чи надав відповідний суддя достатні гарантії, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо другого критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим (див. «Мікалеф проти Мальти» [ВП], № 17056/06, § 96, ЄСПЛ 2009). Для того, щоб задовольнити вимогу неупередженості, національний суд повинен дотримуватися як суб`єктивних, так і об`єктивних критеріїв.
Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (колегії суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді (колегії суддів). Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді (колегії суддів) під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді (колегії суддів), які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Заявлений відвід не містить належних та достатніх обставин, які б свідчили про наявність підстав передбачених ст. 75 КПК України та обґрунтованих доводів про упередженість суддів та їх заінтересованість у результатах розгляду даного кримінального провадження. Аналізуючи доводи захисника з точки зору зазначених суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності суду, суд вважає, що відсутні очевидні факти, що можуть поставити під сумнів безсторонність складу суду та свідчити про особисту упередженість в цій справі колегії суддів та кожного судді окремо.
Усі наведені захисниками доводи про упередженість колегії суддів є безпідставними та зводяться до незгоди сторони захисту з постановленням ухвали за результатами розгляду заяви про відвід перекладачу. Отже, заявлений відвід колегії суддів не ґрунтується на вимогах ст. 75,76 КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід колегії суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, 81, 371, 372 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ
У задоволенні заяви захисника обвинуваченого  ОСОБА_6  адвоката ОСОБА_11 про відвід колегії суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Повний текст ухвали складений 02 березня 2020 року.

Головуючий суддя                 ОСОБА_1 

Судді -                 ОСОБА_2 

        ОСОБА_3