УХВАЛА

30 січня 2020 року 
Київ
справа №808/1990/18
адміністративне провадження №К/9901/2230/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В.
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі № 808/1990/18 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя,  у якому просив:
- визнати протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2011 по справі №0827/2а-5769/11 за період з 09.03.2011 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 17.04.2018;
- зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити розрахунок і виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2011 по справі №0827/2а-5769/11 за період з 09.03.2011 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 17.04.2018.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.
11 вересня 2018 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року набрало законної сили, а 21 листопада 2018 Позивачем отримано виконавчий лист.
07 червня 2019 ОСОБА_1 , в порядку статті 383 КАС України, подав заяву до суду першої інстанції, в якій він просив суд:
- постановити окрему ухвалу про виявлені під час розгляду заяви порушення закону, яку довести до відома суб`єкта владних повноважень - Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, шляхом проведення за рахунок коштів Пенсійного фонду України виплати ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 30 459,16 грн., нарахованої на підставі (на виконання) рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 по справі №808/1990/18 без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649;
- зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя повідомити Запорізький окружний адміністративний суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, у визначений законодавством строк.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 заяву ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали - повернуто заявнику.
Не погоджуючись зі вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року в адміністративній справі №808/1990/18 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали - залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Запорізький окружний адміністративний суд ухвалою від 18 листопада 2019 року, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали повернув заявнику.
20 січня 2020 року від відповідача до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, надійшла касаційна скарга на зазначені судові рішення.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Повертаючи заяву про постановлення окремої ухвали суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, з чим погодився і Третій апеляційний адміністративний суд в постанові від 15.10.2019, а клопотання про поновлення строку звернення до суду містить лише ті доводи, яким судом вже надано правову оцінку в ухвалі про залишення заяви без руху від 05.11.2019 та які визнано неповажними причинами пропуску строку для подання заяви в порядку статті 383 КАС України.
Верховним судом встановлено, що повертаючи заяву позивача, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що заявником пропущено строк подачі заяви, встановлений частиною четвертою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, та з чим погодився і Третій апеляційний адміністративний суд в постанові від 15 жовтня 2019 року, а клопотання про поновлення строку звернення до суду містить лише ті доводи, яким судом вже надано правову оцінку в ухвалі про залишення заяви без руху від 05.11.2019 та які визнано неповажними причинами пропуску строку для подання заяви в порядку статті 383 КАС України.
Крім того, судом не були прийняті твердження позивача про те, що вимоги статті 383 КАС України не можуть застосовуватися до правопорушень, що тривають, оскільки дана норма встановлює десятиденний строк звернення до суду з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, при цьому не містить будь-яких виключень.
У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 4 наведеної статті встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. 
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Отже, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень така особа має право звернутись протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Разом з тим, як встановлено судами, з матеріалів справи встановлено, що Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя листом від 23.10.2018 за №595/Л-1 повідомило ОСОБА_1 , що розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії складає 30459,16 грн. Питання виплати вказаних коштів буде розглянуто в порядку черговості та відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» від 22.08.2018 № 649.
З метою примусового виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року, судом 16 листопада 2018 року було видано виконавчий лист.
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 листопада 2018 року боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Копія вказаної постанови надіслана сторонам виконавчого провадження.
Вказані обставини свідчать про те, що позивач, отримавши лист від 23.10.2018 за №595/Л-1, був обізнаний про порушення своїх прав щодо не виконання Відповідачем рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі №808/1990/18(ПРДМ/280/5/19) в добровільному порядку та в обсязі визначеному у такому рішенні суду.
Крім того, позивач 11 лютого 2019 року звертався до суду першої інстанції із заявою, в порядку ст. 382 КАС України, про зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року заяву позивача задоволено частково та встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду у справі №808/1990/18(ПРДМ/280/5/19) і зобов`язано відповідача у місячний строк подати звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року у справі №808/1990/18(ПРДМ/280/5/19) звіт Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя прийнятий.
Копію ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року отримано Позивачем 12 квітня 2019 року.
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивач, звертаючись втретє до суду 07 червня 2019 року із заявою в порядку ст. 383 КАС України, без поважних причин пропустив строк, передбачений ч. 4 ст. 383 КАС України та зазначили , що питання щодо пропуску позивачем строку на подання заяви в порядку ст. 383 КАС України у даній справі досліджувались і Третім апеляційним адміністративним судом в постанові від 15 жовтня 2019 року, в якій суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо пропуску Позивачем десятиденного строку для подання вказаної заяви.
Доводи позивача щодо неможливості застосування десятиденного строку для подання заяви в порядку ст. 383 КАС України в межах спірних правовідносин, оскільки, на думку позивача, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, пов`язані з невиконанням відповідачем рішення суду першої інстанції є триваючими, суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими, так як частина четверта статті 383 КАС України не містить застережень щодо можливості застосування іншого строку для подання такої заяви в залежності від характеру правовідносин між учасниками справи, які склались під час виконання судового рішення.
Також судом апеляційної інстанції приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог зазначив, що позивач як у заяві про постановлення окремої ухвали, поданої 07 червня 2019 року, так і в клопотанні про поновлення строку на звернення до суду, поданому на виконання вимог ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року, зазначив одні й ті ж самі доводи щодо строку для подання заяви в порядку статті 383 КАС України, що свідчить про свідоме невиконання позивачем вимог ухвали суду першої інстанції про залишення заяви без руху, якою останньому було надано строк для подання обґрунтованих пояснень щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду в порядку статті 383 КАС України з відповідними доказами.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, дійшов вірного висновку про наявність підстав для повернення заяви. Правильне застосовування норм процесуального права в даному випадку є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо невірного застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 5 частини 1статті 333 КАС України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі № 808/1990/18 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                           С. Г. Стеценко
                                                                                          Л. В. Тацій