Номер провадження: 33/813/1814/19
Номер справи місцевого суду: 495/6800/19 
Головуючий у першій інстанції Савицький С. І. 
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: № 495/6800/19

Одеський апеляційний суд у складі:
- головуючого судді - Заїкіна А.П.,
- за участі секретаря судового засідання - Віцько А.І.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:
- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 156 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 грн. на користь держави, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.Стягнуто з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп..
Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 26.07.2019 року о 17:00 год., ОСОБА_1 , знаходячись біля б/в «Івушка» в смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, в павільйоні здійснювала реалізацію алкогольних напоїв (горілки) без відповідних документів, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 156 ч. 1 КУпАП України.
На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол про адміністративне порушення серії АПР №336791 від 26.07.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, а отже суб`єктом вищенаведеного адміністративного правопорушення.
Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1  просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, приходжу до таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП України.
Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР №336791 від 26.07.2019 року, в якому остання, у відповідній графі цього протоколу, зазначила про її згоду з відомостями які містить вищенаведений протокол про адміністративне правопорушення.
Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.
Роздрібна або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії (якщо необхідність одержання такої ліцензії встановлена законом) або без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі (ст. 156 ч. 1 КУпАП). 
Доводи апеляційної скарги на увагу суду не заслуговують з огляду на те, що апелянт, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР №336791 від 26.07.2019 року, зазначила про її згоду з відомостями які містить вищенаведений протокол про адміністративне правопорушення, отже погодилася з фактом вчинення нею адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 156 КУпАП. 
Між тим, відповідно до ст. 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Перевіряючи доводи ОСОБА_1 , в частині призначення покарання, приходжу до висновку, що призначене покарання за скоєне правопорушення є через мірно тяжким.
Суд першої інстанції не дав оцінку тому, що ОСОБА_1 не працює та здійснює догляд за особою з інвалідністю першої групи.
В зв`язку з вищенаведеним, прихожу до висновку про можливість зміни призначеного покарання зі штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 грн. на користь держави, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі на адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову, в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, не посилюючи накладене судом першої інстанції стягнення.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 156 КУпАП, в частині накладення стягнення - змінити.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду:                                        А.П. Заїкін