ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1486/20 Справа № 201/290/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.,
при секретарі         -        Порубай М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» 
на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року 
по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку, стягнення грошових коштів та витрат, -

ВСТАНОВИЛА:
       В січні 2016 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку, стягнення грошових коштів та витрат.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року представнику позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» в задоволенні клопотання про поновлення провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , третя особа Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку, стягнення грошових коштів та витрат - відмовлено. 
       В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року по справі №201/290/16-ц та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» про поновлення провадження по справі, а саме поновити провадження по справі № 201/290/16 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , третя особа Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку, стягнення грошових коштів та витрат.
       Відзивів на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.
       Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Положеннями статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
       Пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
       Судом першої інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку, стягнення грошових коштів та витрат.
       Також, з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 201/11687/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним договору.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2018 року провадження по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , третя особа Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку, стягнення грошових коштів та витрат зупинено. 
       Зупиняючи провадження у справі №201/290/16 до вирішення іншої цивільної справи, що розглядається Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська судом першої інстанції було встановлено, що обставини справи № 201/11687/16-ц можуть мати преюдиційне значення для вирішення цієї цивільної справи. 
       04 червня 2019 року на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про поновлення провадження у справі №201/290/16.
       Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
       Згідно з п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
       Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. 
       Як вбачається з матеріалів справи, цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним договору ще не розглянута, а тому підстави для поновлення провадження у справі відсутні. 
       Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що цивільна справа, через яку винесена ухвала про зупинення провадження у справі до її розгляду - не розглянута та рішення по ній не винесено, а ухвала від 19.09.2018 року стороною банку в передбаченому законом порядку не оскаржена і виконується. 
       Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретно іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання недійсним кредитного договору, з огляду на презумпцію дійсності правочину, виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді цієї справи наявність обставин, якими банк обґрунтував свої вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів ставиться критично, оскільки з позовної заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового будинку (приміщення) та зняття з реєстраційного обліку вбачається, що в обґрунтування позову банк посилається на виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед ВАТ «Державний ощадний банк України» по іпотечному договору №854/1 від 03.06.2008 року.
       Отже, предметом даного спору є зобов`язання ОСОБА_1 перед банком за іпотечним кредитом №854/1 від 03.06.2008 року. 
       Разом з тим,  ОСОБА_1 звернувшись з позовом до ВАТ "Державний ощадний банк України" просила визнати недійсним договір про іпотечний кредит №854/1 від 03.06.2008 року.
       Зважаючи на те, що предметом розгляду вищевказаної справи є визнання недійсним договору, забезпеченого іпотекою, що тягне за собою й недійсність іпотеки, тому результат розгляду справи № 201/11687/16-ц за позовом  ОСОБА_1 до ВАТ "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним договору, дійсно може вплинути на результати розгляду даної справи та може призвести до ухвалення необґрунтованого рішення, виконання якого може призвести до незворотних наслідків та порушити майнові права та інтереси відповідачів, у разі якщо іпотечний кредит №854/1 від 03.06.2008 року буде визнано недійсним. 
       Таким чином, висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній справі узгоджуються з положеннями п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.
       Посилання апелянта, що зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). 
       Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
       Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
       Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.  
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича