ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Провадження 33/821/22/20	Головуючий у І інстанції Степаненко О.М. 	
Справа № 711/8748/19  Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О. 	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 р. м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03 грудня 2019 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН в матеріалах справи відсутній, працюючого ТОВ «Круг Будкомплект», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
       Стягнуто із  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 07.09.2019 о 19:50 год. в м. Черкаси по вул. Надпільна, 242, керував автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно висновку КНП «ЧОНД» № 680 перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03 грудня 2019 року та закрити провадження у справі. 
Апелянт зазначив, що оскільки він не був присутнім у судовому засіданні під час винесення постанови, а про її наявність дізнався лише 13.12.2019 з відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень і цього ж дня звернувся до місцевого суду із заявою про видачу постанови і ознайомлення з матеріалами справи, то вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а відтак просив його поновити. 
По суті апеляційних вимог апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням чинного законодавства України є упередженою та необґрунтованою. 
Апелянт зазначав, що розгляд провадження в суді першої інстанції відбувався без його участі, незважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні з п`ятирічною дитиною та надання підтверджуючих документів з цього приводу.
Крім того, апелянт зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього був складений лише 05.11.2019, тобто майже через 2 місяці після вчиненого правопорушення, незважаючи на те, що його особу було відразу встановлено після зупинки транспортного засобу. Висновок медичного огляду лікарем – наркологом також складено 07.09.2019, що давало можливість скласти протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього відразу ж, в той день – 07.09.2019.
Також апелянт вказав, що результати медичного огляду йому повідомлені не були та другий примірник зазначеного висновку йому не видавався.
Що стосується, пояснень гр. гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то вони засвідчили лише факт його відсутності в Управлінні патрульної поліції 05.11.2019, про те будь-яких фактичних даних, які б стосувались нібито вчиненого ним адміністративного правопорушення, вказані пояснення не містять. 
Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити із зазначених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи стосовно нього. Враховуючи, що копію цього рішення  ОСОБА_1 отримав 13.12.2019 (а.с.33), вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.
По суті апеляційної скарги вважаю наступне.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.268 КУпАП, справа розглядається в присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Між тим, на думку суду апеляційної інстанції, ці вимоги судом першої інстанції не дотримані. З матеріалів провадження вбачається, що суддя місцевого суду розглянув справу без участі  ОСОБА_1 ..
Проте, з матеріалів провадження вбачається, що  ОСОБА_1 , подавав до місцевого суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його перебуванням на лікарняному з дитиною.
 Згідно з вимогами  ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Таким чином, вважаю, що в даному випадку було порушено право особи на захист, оскільки місцевий суд не надав можливості захистити порушені права та скористатись правом на захист, незважаючи на наявність двох лікарняних, один з яких до того ж стосується стаціонарного лікування.
З матеріалів провадження вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 був складений 05.11.2019, за події, які мали місце 07.09.2019 тобто майже через 2 місяці після вчиненого правопорушення, незважаючи на те, що особу  ОСОБА_1 було відразу встановлено після зупинки транспортного засобу та висновок медичного огляду лікарем – наркологом №680 також було складено 07.09.2019.
Такі дії також вважаю необхідним трактувати на користь  ОСОБА_1 , оскільки з матеріалів провадження не вбачається якихось цілеспрямованих дій на умисне перешкоджання з його боку щодо складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення вчасно. 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду в порушення ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови стосовно  ОСОБА_1 взагалі не виклав встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, відносно  ОСОБА_1 , визнаного місцевим судом доведеним. Натомість, суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушення, яке було інкриміноване  ОСОБА_1 поліцейським при складенні ним протоколу про адміністративне правопорушення. 
Вказане порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Таким чином, вважаю, що доводи апеляційної скарги про порушення закону при розгляді адміністративного провадження стосовно ОСОБА_1 в суді першої інстанції, знайшли своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає до закриття на підставі п.7 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити апелянту  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03 грудня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто із  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави– скасувати. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко