ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/2013/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Малиш Н.І.,     
секретар судового засідання Сколишев О.О. 
за участі представника позивача Дьорка А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 р. (суддя Пасічник Ю.П.) в справі № 340/2013/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про  зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ) про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 06.03.2018 р. з врахуванням заробітної плати (доходу) за 1985 рік в розмірі 3222 крб., за 1986 рік - 3261 крб., за 1987 рік - 3678 крб., за 1988 рік - 4353 крб., за 1989 рік - 4832 крб., яка вказана в трудовій книжці колгоспника від 16.02.1981 р. (сторінки 18 та 19), за період роботи з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. в колгоспі «Перше Травня» Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, в подальшому здійснювати перерахунок пенсії згідно зі змінами законодавства. 
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 р. позов задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2019 р. з врахуванням його заробітної плати (доходу), а саме за 1985 рік - 3222 крб., за 1986 рік - 3261 крб., за 1987 рік - 3678 крб., за 1988 рік - 4353 крб., за 1989 рік - 4832 крб., яка вказана в його трудовій книжці колгоспника від 16.02.1981 (сторінки 18 та 19), за період роботи з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. в колгоспі «Перше Травня» Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
          В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт вказує, що при обчисленні розміру пенсії органом, що призначає пенсії, обрано оптимальний варіант заробітної плати, а саме з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. (60 місяців) та з 01.07.2000 р. по 31.01.2008 р. Судом першої інстанції, на думку апелянта, безпідставно здійснено посилання на постанову Ради Міністрів СРСР «О трудовых книжках колхозников» та зроблено висновок про можливість здійснення перерахунку пенсії саме на підставі відомостей про заробітку плату, які містяться в трудовій книжці, оскільки трудова книжка підтверджує лише стаж роботи при призначенні пенсії, а порядок врахування заробітної плати для обчислення пенсії проводиться на підставі статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за умови підтвердження довідки про заробітну плати первинними документами, в яких заробітна плата вказана в календарних місяцях.
          У відзивах на апеляційну скаргу позивач та його представник просять залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
          До судового засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.
          В судовому засіданні позивач та його представник просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може  бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу №141 від 27.02.2018 р. позивачеві з 06.03.2018 р. призначено пенсію за віком, розмір якої на дату призначення склав 1813,86 грн. 
На підставі архівних довідок трудового архіву Петрівського району Кіровоградської області від 02.11.2017 р. №01-25/585 та №01-25/586 для обчислення розміру пенсії відповідачем враховано період роботи з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. та розмір заробітної плати за вказаний період.
Згідно з архівними довідками розмір заробітної плати позивача за період з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. склав 15910 крб.
Записами в трудовій книжці колгоспника № 0245312 підтверджено, що розмір заробітної плати позивача за період з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. становить 19346 крб.
Вказані обставини свідчать про відмінність цифрового вираження розміру заробітної плати на 3436 крб., що мало б вплинути на розмір пенсії.
З метою врегулювання питання щодо перерахунку пенсії у зв`язку з відмінностями в розмірах заробітної плати, вказаних в архівних довідках та трудовій книжці колгоспника, позивач звертався 22.05.2019 р. до урядової «Гарячої лінії», на що отримав відповідь відповідача від 06.06.2019 р. про фактичну відмову у перерахунку пенсії з урахуванням того, що для обчислення пенсії обрано оптимальний (найбільш вигідний) варіант заробітної плати за період з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. 
Встановивши, що із заробітної плати позивача щомісячно утримувалися аліменти на підставі рішення народного суду Петрівського району Кіровоградської області від 22.07.1986 р., загальний           розмір яких згідно з архівною довідкою від 12.06.2019 р. №01-26/64 за період вересень 1986 р. по грудень 1989 р. (включно) становив  3886,94 крб., відповідно,  на розмір аліментів  зменшувався заробіток позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що пенсія позивача має бути перерахована з урахуванням відомостей про заробітну плату за період з 01.01.1985 р. по 31.12.89 р., які зазначені в трудовій книжці колгоспника.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність здійснення відповідачем перерахунку пенсії з 01.06.2019 р., а не з 06.03.2018 р., як просив позивач, у зв`язку з чим позов задовольнив частково.
Рішення суду першої інстанції не оскаржено позивачем в частині відмови у задоволенні позову про здійснення перерахунку пенсії з 06.03.2018 р.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивачу з 06.03.2018 р. призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Розмір пенсії обчислено органом Пенсійного фонду із заробітної плати за період з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. (60 місяців) та з 01.07.2000 р. по 31.01.2008 р. та склав 1813,86 грн. 
При цьому відповідачем використано архівні довідки трудового архіву Петрівського району Кіровоградської області від 02.11.2017 р. №01-25/585 та №01-25/586 для обчислення розміру пенсії відповідачем враховано період роботи з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. 
Згідно з архівними довідками розмір заробітної плати позивача за період з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. склав 15910 крб.
Трудова книжка колгоспника № 0245312 містить записи про  розмір заробітної плати позивача за період з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р., який загалом  становить 19346 крб.
Також судом встановлено, що із заробітної плати позивача щомісячно утримувалися аліменти на підставі рішення народного суду Петрівського району Кіровоградської області від 22.07.1986 р., загальний           розмір яких згідно з архівною довідкою від 12.06.2019 р. №01-26/64 за період з вересня 1986 р. по грудень 1989 р. (включно) становив  3886,94 крб.
Судом встановлено, що 13.03.2019 р. позивач  звернувся до ГУ ПФУ з питання перерахунку пенсії із врахуванням сум утриманих з його заробітної плати аліментів, надавши відповідні архівні довідки.
Відповідачем листом від 27.03.2019 р. № 107/02-22 повідомлено позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV    (далі - Закон 1058- IV), частиною 1 статті 40 якого встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частинами 1 та 2 статті 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначено, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.
За приписами частин 1 та 2 статті 66 Закону № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до  Закону України  "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
У заробіток для обчислення пенсії членам колгоспів включається оплата в усіх її видах за роботу в громадському господарстві колгоспу.
Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників затверджено постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 р. № 310, яка була  чинною на час виникнення спірних правовідносин та є чинною на час вирішення цього спору пунктом  якої встановлено, що в трудовую книжку колхозника вносятся, зокрема, відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про  членство у колгоспі; відомості про роботу; відомості про трудову участь (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві, його виконання). 
Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить записи та відомості про трудову участь у суспільному господарстві за час роботи у колгоспі «Перше Травня». Так, у трудовій книжці наявні записи про те, що за період з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. позивачем отримано дохід (заробітна плата) в наступному розмірі: 1985 р. - 3222 крб., 1986  р. - 3261 крб., 1987 р. - 3678 крб., 1988 р. - 4353 крб., 1989 р. - 4832 крб., всього - 19346 крб.
Архівна довідки про розмір заробітної плати позивача містять відомості про менший розмір заробітної плати за ці ж періоди.
Розбіжність в розмірі заробітної плати виникла внаслідок неврахування у архівних довідках повного розміру нарахованої заробітної плати внаслідок утримання з 1986 року із заробітної плати позивача аліментів на користь ОСОБА_2 на підставі рішення народного суду Петрівського району Кіровоградської області.
Архівною довідкою від 12.06.2019 р. № 01-26/04 підтверджено, що ОСОБА_2 отримала за період з вересня 1986 р. по грудень 1989 р. від колгоспу «Перше Травня» грошові кошти в загальному розмірі 3886,94 крб., хоча не була членом колгоспу.
Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що розмір заробітної плати позивача за період 1985-1989 роки, зазначений в архівних довідках, який застосовано органом Пенсійного фонду для обчислення розміру пенсії позивача, не відповідає фактично отриманій позивачем заробітної плати за цей період, внаслідок не відображення в цих довідках повного розміру нарахованій позивачу заробітної плати. 
Відповідно, суд погоджує висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для перерахування  позивачу пенсії із врахуванням відомостей про заробітну плату за період з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р., зазначені у трудовій книжці позивача.    
Доводи апелянта про неправильне застосування до цих правовідносин постанови Ради Міністрів СРСР «О трудовых книжках колхозников», а також помилковість висновку  про можливість здійснення перерахунку пенсії саме на підставі відомостей про заробітку плату, які містяться в трудовій книжці, оскільки трудова книжка підтверджує лише стаж роботи при призначенні пенсії, суд не може вважати обґрунтованими.
На відмінність від трудових книжок інших працівників, трудові книжки колгоспників, як це встановлено постановою  Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 р. № 310, мають містити відомості про трудову участь особи у суспільному господарстві, а саме встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві, його виконання.
Тобто, фактично в трудових книжках колгоспників  зазначається розмір участі колгоспника у господарстві, що в цьому випадку виражено у розмірі нарахованої заробітної плати, відповідно, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про можливість застосування органом Пенсійного фонду розміру заробітної плати, зазначеній у трудовій книжці позивача, для обрахунку розміру пенсії.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 р. в справі № 340/2013/19 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 р. в справі № 340/2013/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про  зобов`язання вчинити певні залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 13.01.2020 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 15.01.2020 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш