П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/4947/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Горовенко Анна Василівна  
                         Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
19 лютого 2020 року                                                                                                                  м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Платаш В.О.,
представника позивача: Ейсмонт С. П., 
представника відповідача: Байдали І.Г. 
розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року  (складене в повному обсязі 14 листопада 2019 року у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Восток-Запад" (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Житомирській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Житомирській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
позивач 05.04.2019 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду  в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову та заяви про зміну ціни позову, просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.03.2019:
- №0006031414 згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1200882,5 грн, з яких 960706 грн - за основним платежем, а 240176,5 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;
- №0006041414 відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у вигляді  штрафу в розмірі 50% в сумі 8686, 5 грн;
- №0006021414 відповідно до якого визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість за грудень 2017 року в сумі розміром 730 410 грн.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду  від 14.11.2019 позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №0006031414 від 22.03.2019 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 200 882,50 грн, з яких: 960 706 грн - основне зобов`язання; 240176,50  грн - штрафні (фінансові) санкції.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №0006041414 від 22.03.2019 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у вигляді  штрафу в розмірі 50% у сумі 8686,50 грн. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №0006021414 від 22.03.2019 №0006021414, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу  податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість за грудень 2017 року у розмірі 730410 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь ПСП "Восток-Запад" судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 19 210 грн. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що податкові накладні, складені платниками податків, які застосовували спеціальний режим оподаткування, передбачений ст. 209 ПК України, за операціями з постачання сільськогосподарських товарів підлягали реєстрації у ЄРПН з настанням відповідних правових наслідків до 15.01.2017. Тобто починаючи з 16.01.2017 реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до них, що складені за операціями з постачання з постачання сільськогосподарської продукції  у межах спеціального режиму оподаткування, є неправомірними. 
Таким чином, діючі норми податкового законодавства визначають, що після 15.01.2017 платником податку не можуть бути зменшені податкові з ПДВ, які були задекларовані у рамках дії спеціального режиму оподаткування та у зв`язку з цим не підлягали та фактично були сплачені.
Також вказано на порушення позивачем п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України занижено податкові зобов`язання на загальну суму 17373 грн у зв`язку з використанням списаних товарно-матеріальних цінностей не в господарській діяльності. При цьому, позивачем не надано додаткових доказів, документального підтвердження, які б спростували вказане порушення.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що порушення, які стали підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень виникли внаслідок того, що контролюючий орган довільно трактує п.49 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки необґрунтовано не визнає правомірність складення та відображення ПСП "Восток-Запад" розрахунків коригування до податкових накладних при поверненні авансів контрагенту-покупцю.
Також вказує на те, що всі умови, передбачені чинним законодавством, для визначення та декларування податку на додану вартість в частині коригування (зменшення) податкових зобов`язань з ПДВ у лютому – квітні 2017 року позивачем виконано.
Водночас, позивачем спростовано доводи податкового органу щодо порушення п. 198.5 ст. 195 ПК України, оскільки передача насіннєвого матеріалу та дизельного палива для невиробничого використання не здійснювалась, а були понесені витрати виключно з господарською діяльністю на вирощування сільськогосподарських культур.
Крім того, підприємство не визнавало витрати від псування цінностей, про що свідчить відсутність рахунку 947 "Нестачі і витрат від псування цінностей". Витрати на списання добрив, насіннєвого матеріалу, під урожай, що був знищений пожежею розподілено на собівартість інших культур, які зібрані в процесі їх вирощування. Тобто ніякої передачі для невиробничого використання не відбулось, операції, що не є господарською діяльністю підприємства не здійснювались. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2019 відкрито апеляційне провадження у даній справі  та замінено відповідача по справі Головне управління ДФС у Житомирській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Житомирській області. 
Ухвалою від 13.01.2020 розгляд справи призначено на 12.02.2020. Проте, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю члена колегії (лікарняний), розгляд справи перенесено на 19.02.2020.
Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.  
Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлені та неоспорені  сторонами такі обставини. 
Приватне сільськогосподарське підприємство "Восток-Запад" (код ЄДРПОУ 32187750) зареєстроване як юридична особа 27.03.2003, основний вид діяльності за КВЕД 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
У період з 04.02.2019 по 15.02.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області проведена документальна планова виїзна перевірка ПСП "Восток-Запад" на предмет дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 та дотримання  вимог законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 по 31.12.2018. 
01.03.2019 за результатами перевірки складено акт №138/06-30-14-14/32187750, відповідно до висновків викладених в акті перевірки, за її результатами встановлено порушення позивачем, зокрема:
- п.189.1 ст.189, п.198.5 та п.198.6 ст.198, пункту 49 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення", підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192; п.44.1 ст.44 ПК України - підприємством занижено податок на додану вартість в сумі розміром 966340грн, з яких: за грудень 2017 року - 229224 грн, за січень 2018 року - 730410 грн, за листопад 2018 року - 6706 грн та завищено від`ємне значення з ПДВ (ряд.21 декларацій) за грудень 2017 року на суму розміром 730410 грн;
- п.201.10 ст.201 ПК України, та п.3 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, підприємством не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, виписані при постачанні товарів та послуг на загальну суму розміром 17373 грн, в тому числі: за вересень 2017 року - на 16301 грн та за червень 2018 року - на 1072 грн.
22.03.2019 на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: 
-  №0006031414 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1207925 грн, з яких:  966340 грн - за податковими зобов`язаннями; 241585 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, яке оскаржується   позивачем в частині, на суму в розмірі 1200882,5 грн, з яких: 960706 грн - основний  платіж; 240176,5 грн - штрафні (фінансові) санкції;
- №0006041414 про застосування штрафу (50%) за платежем податок на додану вартість  у розмірі 8686,5 грн;
- №0006021414 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за платежем податок на додану вартість за грудень 2017 року на суму розміром 730410 грн.
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду  з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення  суд першої інстанції дійшов висновку,  що в даному випадку відбулось фактичне повернення коштів покупцю сільськогосподарської продукції ТОВ "Ємільчино-льон", яке підтверджено первинними документами та даними документальної перевірки, при цьому, розрахунки коригування до податкових накладних належним чином зареєстровані в ЄРПН, за фактом повернення коштів контрагенту, тому всі умови, передбачені чинним законодавством, для визначення та декларування податку на додану вартість в частині коригування (зменшення) податкових зобов`язань з ПДВ у лютому - квітні 2017 року на суму 943333,33 грн  ПСП "Восток-Запад" було належним чином виконано.
Апеляційний суд погоджується з  висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Підпунктами 4.1.2, 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України закріплено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах:
- рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу;
- презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Статтею 209 ПК України (в редакції, чинній до 31.12.2016) було регламентовано спеціальний режим оподаткування операцій з постачання сільськогосподарських товарів/послуг.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п.192.1 ст.192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації.
Положенням пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України встановлено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.
Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.
Згідно п. 49 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами, що до 1 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 209.7 статті 209 цього Кодексу, має бути здійснена не пізніше 15 січня 2017 року.
Реєстрація зазначених в абзаці першому цього пункту податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних не може здійснюватися з порушенням строку, визначеного абзацом першим цього пункту.
Отже, до 31.12.2016 податкове законодавство встановлювало спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства та надавало можливість здійснити за таким режимом реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування до 15.01.2017.
Тобто, до вказаної граничної дати суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у сфері сільського господарства, мали певне пільгове податкове становище, а після 15.01.2017 - підлягають оподаткуванню за загальними правилами.
При цьому, ст. 192 ПК України регламентовано загальний для всіх платників обов`язок щодо подачі розрахунку коригування до податкової накладної у випадку, зокрема, повернення суми попередньої оплати товару.
Пунктом 49 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України врегульовано порядок реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в спеціальному режимі пільгової норми ст.209 ПК України, що втратила чинність, а не на загальних засадах, регламентованих статтею 192 ПК України для всіх платників податків без жодних виключень.
Відтак, норми пункту 49 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України є неузгодженими у застосуванні в контексті положень ст.192 ПК України, оскільки допускають декілька варіантів юридично значимої поведінки суб`єктів правовідносин та множинне розуміння їх прав і обов`язків, що є порушенням принципу правової визначеності, а також вищенаведених принципів, регламентованих пп. 4.1.2 та 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України.
Водночас, відповідно до принципу правової визначеності, орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта, що визначає правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням, яке використовується у публічно-правовій галузі податкового права.
Як вбачається з матеріалів справи, ПСП "Восток-Запад" є юридичною особою, яка з 16.01.2013 до 31.12.2016 застосовувала спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 ПК України.
02.09.2014 між ПСП "Восток-Запад" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ємільчино-льон" (Покупець) укладено договір поставки №09/2014 від 02.09.2014 відповідно до п.п.1 п.1 якого  Продавець зобов`язується передати у власність Покупця сою, українського походження, врожаю 2014 року та/або урожаю 2015 і подальших років, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити його вартість у відповідності до умов даного Договору.
Крім того, між ПСП "Восток-Запад" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ємільчино-льон" (Покупець) у 2014-2016 роках укладено: договір купівлі-продажу №125 від 01.09.2015; договір купівлі-продажу №1 від 06.01.2015; договір купівлі-продажу №15Пш від 12.08.2015, договір купівлі-продажу №1 від 28.01.2016; договір купівлі-продажу №1 від 12.02.2016,  та специфікації до них, з аналогічними умовами. Відповідно до умов вказаних Договорів купівлі-продажу сільськогосподарської продукції їх предметом є продаж сільськогосподарської продукції відповідно до специфікації, товаровиробником якої є ПСП "Восток-Запад". 
У розділі 4 вказаних Договорів сторонами передбачено 100% передоплату за товар згідно з виставленим рахунком-фактурою Продавця.
За фактом зарахування на банківські рахунки позивача передоплати за товар на виконання вказаних Договорів було складено та зареєстровано у ЄРПН податкові накладні в період з 2014 року  по 2016 рік.
При цьому, згідно з пунктами 4.7. та 4.8 Договору поставки та Договорів купівлі-продажу сільськогосподарської продукції повернення авансу Покупцю здійснюється  у випадку ануляції замовлення, із погоджених сторонами (усно та/або письмово) підстав, або  у разі неможливості в цілому виконати зобов`язання.
Проте, у зв`язку зі змінами цінової кон`юнктури ринку сільгосппродукції та намірів Покупця, сторони Договорів купівлі-продажу сільськогосподарської продукції дійшли згоди про анулювання замовлень, передбачених зазначеними договорами. ТОВ "Ємільчино-льон" - Покупець, обґрунтовано, листами від 22.02.2017, від 28.03.2017 та від 03.04.2017 звернувся до Продавця (позивача) з вимогою повернути попередньо сплачені авансові платежі.
У зв`язку з поверненням позивачем у період з лютого 2017 року по квітень 2017 року, отриманої від ТОВ "Ємільчино-льон" передоплати на загальну суму 5660000 грн (в т.ч. ПДВ 943333,33 грн), ПСП "Восток-Запад" були складені розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, які зареєстровані  в ЄРПН.
Разом з тим, з протоколу засідання робочої групи з вирішення питань щодо застосування положень нормативно-правових актів Державної фіскальної служби України від 20.03.2019 вбачається, що відповідно до порядку денного засідання вказаної робочої групи на ньому розглядалося питання щодо встановлення узгодженої позиції щодо правових засад зменшення податкових зобов`язань з ПДВ платниками податку - сільськогосподарськими підприємствами, які до 01 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 ПК України.  
За результати засідання зазначеної робочої групи було погоджено, що при  прийнятті рішення щодо наявності чи відсутності підстав для донарахування податкових зобов`язань з ПДВ за встановленим під час документальної перевірки фактом зменшення податкових зобов`язань з ПДВ на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеної платником податку - сільськогосподарським підприємством, який до 1 січня 2017 року застосовував спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу, слід врахувати наступні  обставини, а саме: 
- фактичне повернення коштів покупцю сільськогосподарської продукції постачальником  такої продукції, що підтверджується документальними перевірками;
- реєстрацію в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної із фактом повернення коштів покупцем постачальником;
- не встановлення контролюючим органом порушень під час проведення камеральної перевірки податкової звітності постачальника за відповідний період, в якому відбулось повернення коштів та відображено зменшення податкових зобов`язань з ПДВ за фактом такого повернення;
- зменшення податкового кредиту покупцем на підставі зареєстрованого в ЄРПН розрахунку коригування за фактом повернення коштів постачальником сільськогосподарської продукції;
- судові рішення, прийняті різними судовими інстанціями з аналогічних питань, прийнятих не на користь контролюючого органу та в яких правомірність зменшення платником податкових зобов`язань з ПДВ на підставі зареєстрованого в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної, складеної платником податку - сільськогосподарським підприємством, яке до 01 січня 2017 року застосовувало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу;
- скасування судовим органом (рішення Шостого апеляційного адміністративного суду  від 26.12.2018 №810/2126/18) індивідуальної податкової консультації, наданої контролюючим органом іншому платнику податку, в якій розглядалось порушене питання та зроблено висновок про неможливість проведення коригування  податкових зобов`язань з ПДВ в ситуації, аналогійній  тій, що розглядалось робочою групою.
За таких обставин, враховуючи, що відбулось фактичне повернення коштів покупцю сільськогосподарської продукції ТОВ "Ємільчино-льон", яке підтверджено первинними документами та даними документальної перевірки, а також  той факт, що розрахунки коригування до податкових накладних належним чином зареєстровані в ЄРПН, за фактом повернення коштів контрагенту, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що всі умови, передбачені чинним законодавством, для визначення та декларування податку на додану вартість в частині коригування (зменшення) податкових зобов`язань з ПДВ у лютому - квітні 2017 року на суму 943333,33 грн  ПСП "Восток-Запад" було належним чином виконано.
Стосовно порушення п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податкові зобов`язання на загальну суму 17373 грн у зв`язку з використанням списаних товарно-матеріальних цінностей не в господарській діяльності, суд зазначає наступне.
Згідно з пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник, юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у т. ч. власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Підпунктом "г" п. 198.5 ст. 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України  визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь - яка з подій, що склалася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачання, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно матеріалів справи, ПСП "Восток-Запад" включило до податкового кредиту з податку на додану вартість суму витрат по господарських операція з придбання мінеральних, бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту, паливно-мастильних матеріалів, витрати на садівний матеріал, які придбані та були використані при посіві пшениці, що підтверджується доданими до матеріалів справи документами.
У подальшому посів пшениці площею 21 га загинув внаслідок непереборної сили  - пожежі, про що також свідчить акт обстеження посівів сільськогосподарських культур в ПСП "Восток-Запад" Ємільчинського району Житомирської області від 11.07.2018 в якому зазначено, що комісією у складі головного агронома ПСП "Восток-Запад" ОСОБА_1 , головного бухгалтера ПСП "Восток-Запад" Дейнеко О ОСОБА_2 І ОСОБА_2 , агронома ПСП "Восток-Запад" ОСОБА_3 встановлено, що в результаті займання сухої рослинності на узбіччі дороги Сімаківка-ст.Яблунець вогонь перекинувся на товарні посіви озимої пшениці, яка перебувала у фазі повної стиглості, внаслідок чого відбулося вигоряння частини поля площею 21 га. Також факт пожежі підтверджений наявними у справі документами, зокрема: актом про пожежу від 09.07.2018 та довідкою, виданою Ємільчинським районним сектором управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області №219 від 12.03.2019, про зміст вже викладався судом. 
Таким чином, суд приймає доводи позивача, що витрати понесені позивачем на вирощування посівів пшениці, які в подальшому загинули, вчинені в межах господарської діяльності. При цьому, позивач, понісши витрати на вирощування посівів не знав і не міг знати та передбачити, що останні загинуть. До того ж, такі посіви вирощувались не для власних потреб позивача, а в межах господарської діяльності товариства. 
При цьому, в ході проведення перевірки, відповідачем не встановлено та не досліджувались суми фактичних витрат, загалом понесених позивачем для вирощування пшениці на полі де загинули посіви. 
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доводи контролюючого органу про заниження ПСП "Восток-Запад" податкового зобов`язання на суму розміром 17373 грн є необґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення №0006031414 від 22.03.2019 в частині, що оскаржується позивачем, а саме: про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість розміром 1200882,5 грн, з яких: 960706 грн - основний  платіж; 240176,5 грн - штрафні (фінансові) санкції, підлягає скасуванню. 
Разом з тим, висновки, викладені в акті перевірки про порушення позивачем, які стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення №0006021414 від 22.03.2019 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість за грудень 2017 року в сумі розміром 730410 грн, внаслідок заниження позивачем податкових зобов`язань у зв`язку з неправомірним коригуванням  (зменшенням) податкових зобов`язань з ПДВ у сумі розміром 943333,33 грн та заниження податкових зобов`язань у зв`язку із списанням товарно-матеріальних цінностей на культури, які зіпсовані в процесі їх вирощування у сумі розміром 17373 грн, спростовані судом вище, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення №0006021414 від 22.03.2019 відповідно до якого позивачем завищене від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість за грудень 2017 року в сумі розміром 730410 грн, є необґрунтованим та  підлягає скасуванню.
При цьому, податкове повідомлення-рішення №0006041414 від 22.03.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у вигляді штрафу в розмірі 50% на суму 8686,5 грн, підставою для прийняття якого слугували висновки контролюючого органу про порушення позивачем п.201.10 ст.201 ПК України та п.3 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, у зв`язку з тим, що позивачем не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, виписані при постачанні товарів та послуг на загальну суму 17373 грн є протиправним та підлягає скасування на підставі вищенаведених висновків суду.
За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції  в повній мірі  надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому  колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  26 лютого 2020 року.
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.