УХВАЛА

04 березня 2020 року 
Київ
справа №428/4610/19
адміністративне провадження №К/9901/5539/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 грудня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі №428/4610/19 за позовом ОСОБА_1 до інспекторів взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Робочого Станіслава Альбертовича та Дреєва Андрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання дій протиправними, зобов`язання утриматися від вчинення дій, 
у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспекторів взводу №  1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Рабочого С. А. та Дреєва А. В. (з урахуванням уточнень) про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 квітня 2019 року серії ВР №313540 та винесеної суб`єктом владних повноважень - поліцейським Управління патрульної поліції в Луганській області рядовим поліції Рабочим С. А. стосовно позивача та закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення; визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень - поліцейського Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Рабочого С. А., які не відповідали вимогам пунктів 1, 2, 3 частини першої, частини другої статті 18, частин 2, 3, 4, 5, 7 статті 29, частин 1-2 статті 36, частини шостої статті 37 Закону України «Про національну поліцію» №580-VІІІ від              02 липня 2015 року, статей 260, 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення при застосуванні 27 березня 2019 року превентивних поліцейських заходів у вигляді обмеження пересування особи, затримання особи, стосовно ОСОБА_1 та зобов`язання поліцейського утриматися від вчинення таких дій; визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень - поліцейського Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Дреєва А. В., які не відповідали вимогам пунктів 1, 2, 3 частини першої, частини другої статті 18, частин 2, 3, 4, 5, 7 статті 29 ,частин 1-2 статті 36, частини шостої статті 37 Закону України «Про національну поліцію» №580-VІІІ від 02 липня 2015 року, статей 260, 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення при застосуванні 27 березня 2019 року превентивних поліцейських заходів у вигляді обмеження пересування особи, затримання особи, стосовно ОСОБА_1 та зобов`язання поліцейського утриматися від вчинення таких дій.
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 грудня                    2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, позов задоволено частково: скасовано постанову інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Рабочого С. А. у справі про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2019 року серії ВР №313540 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито. Відмовлено у задоволенні позовних вимог в іншій частині.
У поданій касаційній скарзі позивач з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та направити справу для розгляду в загальному порядку до суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що предметом оскарження в цій справі є дії та постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.
Параграфом 2 Глави 11 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України закріплений розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ. 
Водночас згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273 - 277, 282 - 286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Своєю чергою, стаття 286 Кодексу адміністративного судочинства України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відтак, судові рішення, ухвалені за наслідками апеляційного перегляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності касаційному оскарженню не підлягають.
У касаційній скарзі заявник вказує, що подана ним касаційна скарга стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики та справу помилково віднесено до категорії справ незначної складності.
Проте, норма частини третьої статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України щодо неможливості касаційного оскарження судових рішень у цій категорії справ є імперативною і не передбачає винятків, в тому числі, і з тих підстав, на які посилається скаржник.
З огляду на те, що предметом спору у вказаній справі є дії та рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, у відкритті касаційного оскарження слід відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 272, 286, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від           18 грудня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі №428/4610/19 за позовом ОСОБА_1 до інспекторів взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Робочого Станіслава Альбертовича та Дреєва Андрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання дій протиправними, зобов`язання утриматися від вчинення дій.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                              І. В. Дашутін
Судді                                                                                                                   О. О. Шишов
                                                                                                                            М. М. Яковенко