П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7695/19	
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Запорожана Д.В.,
суддів - Джабурія О.В., Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Южненської міської ради Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Южненської міської ради Одеської області про визнання протиправною відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку та зобов`язання вчинити певні дії.
          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
          Спірною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року позовну заяву було повернуто позивачу.
          В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену ухвалу як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.
          Приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду та  не надано відповідного клопотання про поновлення строку.
          Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
          Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2019 року позивач звернувся з даним позовом до суду, одночасно заявивши у позовній заяві клопотання про поновлення процесуальних строків звернення до суду.
          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю клопотання про поновлення.
          Зазначеною ухвалою позивачу надано 10-денний строк з моменту отримання ухвали на усунення зазначених недоліків.
          В подальшому, спірною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 року суд 1-ї інстанції повернув позовну заяву позивачеві, оскільки останнім не усунуто недоліків позовної заяви та не подано клопотання про поновлення строку.
          Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивачем 28.12.2020 року надано до суду заяву про виправлення недоліків, у якій повторно зазначено на клопотання про поновлення строку, викладене у позовній заяві.
          Окрім того, спірна ухвала про повернення винесена через 7 днів після прийняття ухвали про залишення позову без руху (до закінчення 10-денного строку на усунення недоліків, наданого позивачу), що є передчасним.
Разом з тим, повертаючи позовну заяву спірною ухвалою, судом 1-ї інстанції було фактично обмежено законне право позивача на доступ до суду.
Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист. Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.
          Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем належним чином не усунуто недоліки позовної заяви.
Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому, дане судове рішення (ухвала) підлягає скасуванню, а матеріали справи - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті.
Керуючись ст.ст. 311, 320, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року - скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Южненської міської ради Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Д.В. Запорожан 

Судді:                                                                                                          О.В. Джабурія

                                                                                                                              К.В. Кравченко