Справа № 463/4590/18                                Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В. 
Провадження № 22-ц/811/1275/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:69

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                04 лютого 2020 року                                 м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Жукровської Х.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, 

                                   в с т а н о в и л а:
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 20 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 14.01.2006 року Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції за актовим записом №5.
Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Апелянт зазначає, що причини подання позивачем вказаного позову є цілком надуманими, а фактичні взаємини їхнього подружжя є зовсім іншими, ніж ті, на які позивач посилався у своєму позові. Так, зокрема, зазначає, що ще позаминулого літа вони спільно їздили відпочивати, відвідували родичів та святкували усі родинні свята. Наголошує, що вона готова й надалі була спільно з позивачем вживати заходів для подальшого спільного проживання, але в певний час змушена була регулярно перебувати в квартирі своєї пристарілої матері, яка захворіла на тяжку хворобу.
Вважає, що суд не надав достатньо часу для їхнього з позивачем примирення.
Окрім цього, зазначає, що суд не надав їй можливості скористатись правом на отримання кваліфікованої правничої допомоги.
В судове засідання апеляційного суду сторони повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені шляхом надіслання судових повісток рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на відомі суду і вказані сторонами адреси їх місця проживання (а.с.109-110, 116-117), заяв про зміну адреси свого місця проживання до суду не подавали і, відповідно до ст.131 ЦПК України, вважаються такими, що отримали судову повістку-повідомлення, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у відсутності сторін без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. 
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04.02.2020 року, є дата складення повного судового рішення – 04.02.2020 року. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56 Сімейного кодексу (далі-СК) України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу та його збереження не допускається.
У відповідності до вимог ст.ст. 56, 104, 105 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини внаслідок розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Враховуючи наведені вище норми матеріального закону й те, що у встановлений судом строк сторони не примирились, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність розірвати шлюб між ними, оскільки його збереження суперечить інтересам та волі одного з подружжя – позивача, який не бажає зберігати шлюб з відповідачем.
Доводи апелянта про те, що встановленого судом строку в один місяць було недостатньо для їхнього з позивачем примирення, є безпідставними, оскільки справа в провадженні судів знаходилась більше року і за цей період часу позивач не змінив свого рішення розірвати шлюб з відповідачем.
Безпідставними є також доводи апелянта про порушення судом її процесуальних прав, оскільки районний суд неодноразово відкладав розгляд справи саме за клопотаннями відповідача. 
Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 20 лютого 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 04 лютого 2020 року.

Головуючий:                                                         Бойко С.М.

Судді:                                                                 Копняк С.М.
       
                                                                       Ніткевич А.В.