П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6409/19	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Запорожана Д.В.,
при секретарі судового засідання Биховець А.В.,
за участю представника апелянта – Хвостікової О.В.,
                представника позивача – адвоката Глиняної Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ГЛОБАЛПРОЕКШН” до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

           30 жовтня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛПРОЕКШН" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просило:
          - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС в Одеській області від 22.10.2019 року №000024402;
          - зобов`язати Головне управління ДПС в одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ "Глобалпроекшн" за вересень 2017 року у розмірі 17 308 850 грн.
          В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ГЛОБАЛПРОЕКШН" зазначило, що висновки контролюючого органу про відсутність податкових звітів з ПДВ за періоди, що передували поданню заяви про  повернення сум бюджетного відшкодування, а саме: за червень-серпень 2017 року, спростовуються встановленими фактичними обставинами у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року по справі № 1540/4234/18, яке набрало законної сили. Крім того, позивач посилається на те, що камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації за вересень 2017 року проведена повторно, що суперечить вимогам Податкового кодексу України.
          Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що камеральною перевіркою встановлено завищення ТОВ "ГЛОБАЛПРОЕКШН" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку декларації з ПДВ за вересень 2017 року у розмірі 17 308 850 грн, у зв`язку із чим оскаржуване податкове повідомлення є правомірним та не підлягає скасуванню.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року адміністративний позов ТОВ "ГЛОБАЛПРОЕКШН" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №000024402 від 22.10.2019, видане ГУ ДПС в Одеській області. Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ “Глобалпроекшн” у розмірі 17 308 850 грн.          Не погодившись із прийнятим рішенням,  ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить  рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано його доводи, а надано перевагу доводам позивача. 
          Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
          Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалпроекшн», код ЄДРПОУ 41129803, зареєстроване 06.02.2017 року, перебуває на обліку в органах податкової служби з 06.02.2017 року. Основний вид економічної діяльності - (код за КВЕД) 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.
В ході проведення ГУ ДПС в Одеській області камеральної перевірки з питань достовірності нарахування ТОВ "Глобалпроекшн" сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника по декларації з ПДВ за вересень 2017 року, за результатами якої 02.10.2019 складено акт № 65/15-32-04-02/41129803, встановлені порушення п.200.4 ст.200 ПК України, п. 5 розділу V наказу Мінфіну України від 28.01.2016 р. №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», в результаті чого підприємством завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у розмірі 17 308 850 грн.
До таких висновків контролюючий орган прийшов внаслідок відсутності податкових звітів з ПДВ за періоди, що передували поданню заяви про  повернення сум бюджетного відшкодування, а саме: за червень-серпень 2017 року.
За результатами перевірки ГУ ДПС в Одеській області 22.10.2019 складено податкове повідомлення-рішення № 000024402, яким зменшена сума бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2017 року у розмірі 17 308 850 грн, та застосовані штрафні санкції у розмірі 4 327 213 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
          Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено  статтею 200 ПК України.
          Відповідно до п.200.1 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. 
          Пункт 200.4 встановлює, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
          а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
          б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
          в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
          На підставі пункту  200.6  ст.200 Податкового кодексу України  платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.
          Як вбачається з наведеного, правило переносу від`ємного значення попереднього звітного періоду до складу податкового кредиту наступного податкового періоду означає, що в звітному податковому періоді у платника податку може виникнути право на бюджетне відшкодування, але платник податку, за наявності такого волевиявлення, може отримати лише ту частину, яка буде дорівнювати сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).
          Пунктом  200.7  статті  200 ПК України  (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
          На підставі пункту  200.8  статті  200 ПК України  до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.
          Зазначаючи про відсутність у ТОВ "ГЛОБАЛПРОЕКШН" права на бюджет відшкодування сум ПДВ за вересень 2017 року, відповідач зазначає про відсутність у підприємства декларацій з ПДВ за попередні періоди (червень-серпень 2017 року), в яких виникло від`ємне значення з ПДВ.
З матеріалів справи вбачається, що декларації з ПДВ за червень, липень та серпень 2017 року ТОВ "ГЛОБАЛПРОЕКШН" подавало до ДПІ у Малиновському районі ГУ ДФС в Одеській області нарочно у зв`язку з неможливістю їх подання в електронному вигляді. Такі декларації були прийняти контролюючим органом в день передачі та у строки, визначені пп.49.18.1 п.49.1849 ПК України:
- згідно декларації з ПДВ за червень 2017 року у р.19 зазначено від`ємне значення ПДВ поточного періоду у розмірі 2 198 381 грн, яка згідно р.20.3 та додатку 2 декларації зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду,
-  згідно декларації з ПДВ за липень  2017 року у р.19 зазначено від`ємне значення ПДВ поточного періоду у розмірі 15 703 151 грн, яка згідно п.20.3 додатку 2 декларації зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду,
- згідно декларації з ПДВ за серпень  2017 року у р.19 зазначено від`ємне значення ПДВ поточного періоду у розмірі 16 285 605 грн, яка згідно п.20.3 додатку 2 декларації зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (а.с.34-50).
Неможливість подання податкової звітності з ПДВ за червень-серпень 2017 року в електронному вигляді підтверджується наявністю розпорядження ГУ ДФС в Одеській області від 26.06.2017 № 396р, яким анульовані договори з ТОВ "ГЛОБАЛПРОЕКШН" про забезпечення електронного документообігу з ДПІ засобами телекомунікаційного зв`язку. Про наявність такого розпорядження зазначається у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 1540/4234/18.
Враховуючи наведені обставини, подання податкової звітності до контролюючого органу особисто або через уповноважену особу відповідає положенням п.49.4 ст.49 ПК України. 
Обставини протиправного припинення дії договору про визнання електронних документів від 15.06.2017 № 150620171, що стало наслідком незаконного відмови у прийнятті засобами електронного зв`язку декларації з ПДВ за вересень 2017 року, в якій позивач заявив до відшкодування суму ПДВ у розмірі 17 308 850 грн, підтверджується висновками судів у справі № 1540/4234/18.     
Так, судовими рішеннями у справі № 1540/4234/18 підтверджується, що позивачем за період червень - вересень 2017 року задекларовано від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду на загальну суму 17 308 850 грн, яке утворилось у зв`язку із ввезенням позивачем на територію України товарів. Однак ДПІ у Малиновському районі м.Одеси відмовило позивачу у прийнятті податкової декларації за вересень 2017 року та заяви про  повернення суми бюджетного відшкодування.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року по справі № 1540/4234/18, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 04.12.2019 року відмовленого у відкритті касаційного провадження у зв`язку із необґрунтованістю доводів касаційної скарги, визнано протиправною відмову Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області у прийнятті від товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН» декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року з додатками до неї та визнано податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН» з податку на додану вартість за вересень 2017 року з додатками до неї такими, що подані у день їх фактичного отримання – 20.10.2017 року.
          Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України в Одеській області виключити з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН» у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року з додатками до неї.          Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №787/26-15-12-01-21 від 31.07.2018 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН».
          Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України в Одеській області відновити реєстрацію платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН» з дати анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, а саме: 31.07.2018 року з усіма відповідними показниками, що існували до дати анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.
Отже, судовими рішеннями в адміністративній справі № 1540/4234/18 встановлені та відповідно до ч.4 ст.78 КАС України звільнені від подальшого доказування обставини протиправності відмови контролюючого органу у прийнятті податкової звітності та неправомірності рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ "ГЛОБАЛПРОЕКШН".   
Оцінюючи викладені обставини в сукупності, враховуючи доведеність обставин подання позивачем податкової звітності з ПДВ за червень-серпень 2017 року у відповідності до вимог ст.49 ПК України, судова колегія приходить до висновку про безпідставність протилежних доводів контролюючого органу, та як наслідок, протиправність та незаконність ППР від 22.10.2019 року №000024402 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2017 року у розмірі 17 308 850 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 4 327 213 грн.
Доводи апелянта про відсутність у базах даних електронної звітності  інформації щодо вивезення ТОВС "ГЛОБАЛПРОЕКШН" товарів за межі митної території України судова колегія вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки позивач не посилається на формування показників звітності з ПДВ за рахунок експорту товару.
Разом з цим у п.3.4 акту камеральної перевірки зазначено про встановлення за даними "Податковий блок", "Архів електронної звітності", "Реєстрація митних декларації" здійснення позивачем імпортних операцій.
Оскільки не підтвердження суб`єктом господарювання  причин виникнення від`ємного значення з ПДВ згідно акту перевірки (п.3.2) визначена єдина підстава - відсутність звітності, що не відповідає дійсним обставинам, доводи відповідача вірно відхилені судом першої інстанції.  
Щодо правомірності задоволення позовних вимог ТОВ "Глобалпроекшн" в частині внесення в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ "Глобалпроекшн" за вересень 2017 року у розмірі 17 308 850 грн судова колегія зазначає наступне.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (пп. 200.7.1, 200.7.2 п. 200.7 статті 200 ПК України).
Відповідно до п. 200.10 статті 200 ПК України  у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних   податкової декларації   або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання   податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.
Згідно з п. 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п. 200.12 статті 200 ПК України).
На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).
Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26. 
Враховуючи, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 1540/4234/18  відповідачем зареєстровано податкову декларацію з ПДВ, подану позивачем на вересень 2017 року та скасовано запис про відмову у прийнятті податкової декларації з додатками до неї у Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, судова колегія приходить до висновку, що це є достатньою підставою для внесення в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ "Глобалпроекшен" у розмірі 17 308 850 грн згідно податкової декларації за вересень 2017 року.  
Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).
За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).
ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31–32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).
          Крім того, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».
          Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).
          Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в запереченні на позовну заяву та апелянтом не зазначено, в чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін. 
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення  Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови  складений та підписаний колегією суддів 19 лютого 2020 року.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька

                    Суддя:                                                                       О.В.Джабурія                                        
          Суддя:                                                                                Д.В.Запорожан