ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 р.	Справа № 520/8710/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
позивача ОСОБА_1 , 
представника відповідача Ратушної Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено  13.11.19р. по справі № 520/8710/18
за позовом        ОСОБА_1      
до        Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                      
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року  заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №520/8710/18 за адміністративним позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом тридцяти днів з дня набрання  ухвалою законної сили, звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року по справі №520/8710/18.
          Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 520/8710/18. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права, зокрема зазначає, що судовий контроль у порядку ч.1 ст. 382 КАС України встановлюється судом тільки при вирішенні справи по суті.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності ухвали суду та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.   
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Позивач в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що ухвала суду першої інстанції є правомірною та обґрунтованою і підстав для її скасування  не вбачає.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2018 року по справі № 520/8710/18 в повному обсязі не виконане,  а саме:  в частині виплати існуючої заборгованості з 01.01.2018 року по 03.02.2019року в сумі 53546,23 грн., а отже наявні підстави вважати, що відповідач ухиляється  від його виконання.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Приписами ч. 2 ст. 382 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.
Частиною 4 статті 382 КАС України встановлено, що питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду 08.11.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80% до 70% грошового забезпечення та у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01.01.2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року, з виплатою суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року.
          Вказане рішення набрало законної сили 04.02.2019  року.
Як вбачається з матеріалів справи що рішення у справі від 08.11.2018 року № 520/8710/18 виконано в частині перерахунку та виплатити мені пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року, але заборгованість, в сумі 53546,23 грн. не була виплачена.
За таких обставин, 24.04.2019 року позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області з заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 102).
30.05.2019 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 103), яким зобов`язано ГУПФУ виконати рішення суду у 10 денний термін.
ГУПФУ зазначену Постанову державного виконавця також не виконало, у зв`язку із чим 25.06.2019 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області винесено Постанову про накладення штрафу (а.с. 104) на боржника та вдруге зобов`язано  виконати рішення суду, але  ГУПФУ рішення суду у повному обсязі не виконало.
06.08.2019 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на адресу ГУПФУ була направлена «Вимога державного виконавця» (копія додається) якою зобов`язало боржника у повному обсязі виконати виконавчий документ, але ця вимога теж проігнорована.          
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів зазначає, що заборгованість 53546,23 по перерахованій пенсії на даний час не виплачена і відповідач не виконує рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року.
Відповідно ч.2 ст. 119 КАС України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.
Колегія суддів зазначає, що головною метою судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є реалізація основних завдань адміністративного судочинства, оскільки кожен судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення.
Враховуючи факт відсутності в матеріалах справи доказів виконання суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, та з урахуванням того, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Стосовно доводів відповідача щодо встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України не вирішувалось при винесенні рішення 08.11.2018 року колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 5 ст. 372 КАС України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
У своєму Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту З, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).
Поряд з тим,  Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідні дії, може бути вчинено судом також після ухвалення рішення по справі (ухвала ВП ВС від 20.06.2018 року справа №800/592/17).
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року по справі № 520/8710/18 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складений  24.01.2020 року