ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

16 січня 2020 року                                                                    м. Чернівці
справа № 718/282/19
провадження 22ц/822/19/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів: Литвинюк І.М., Лисака І.Н.
секретар Тодоряк Г.Д. 

розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права на приватизацію житла, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності на Ѕ ідеальну частку будинковолодіння, визнання права на приватизацію Ѕ ідеальної частки присадибної земельної ділянки, про визнання осіб такими, що не набули права на проживання та на реєстрацію місця постійного проживання в будинковолодінні

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В січня 2019 року  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1  звернулися в суд з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права на приватизацію житла в рівних ідеальних частках, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло від 16.08.1999 року, визнання права власності на Ѕ ідеальну частку будинковолодіння, визнання права на приватизацію Ѕ ідеальної частки присадибної земельної ділянки, визнання осіб такими, що не набули права на проживання та на реєстрацію місця постійного проживання в будинковолодінні.
Позовні вимоги обґрунтовували слідуючими обставинами. Предметом спору є садиба, тобто присадибна земельна ділянка, на якій розташоване будинковолодіння з трьох-кімнатним житловим будинком літ. А та нежитлових будівель та споруд (літня кухня літ. Б, сараї літ. В. та літ. Г, та підвал літ. Пд.). Вартість всього будинковолодіння станом на 16.08.1999 року становить 112470 грн. 75 коп.
Вказували, що ОСОБА_1 від самого народження приблизно до 9 років проживав разом з обома батьками, а до 12 років разом з своїм батьком та відповідачем-сестрою постійно проживав і був прописаний в спірній квартирі, що належала до державного житлового фонду, за адресою АДРЕСА_1 . В зв`язку з тим, що наймач-батько був за рішенням суду позбавлений волі і до смерті перебував під вартою, позивач продовжував перебувати під опікую своєї старшої сестри ОСОБА_7 . Однак, його сестра, бажаючи незаконно заволодіти спірною квартирою, 02.08.1998 року відправила його літаком в Америку до матері. Через деякий час, приблизно в 2011 року він повернувся додому, навіть не підозрюючи, що батьківський будинок в якому він народився та виріс неправомірно приватизовано на користь чотирьох відповідачів.
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 незаконно набули як право проживання так і право на реєстрацію свого постійного місця проживання в спірному будинку та в силу цього, відповідно і право спільної власності (кожен з них по ј її частки) на спірне житло під час його приватизації. 
Представник позивачів просив визнати за позивачами право на приватизацію та право власності на Ѕ частку приватизованого відповідачами будинковолодіння, за адресою АДРЕСА_1 ; визнати частково недійсним свідоцтво про приватизацію відповідачами всього будинковолодіння, видане з порушенням членів сім`ї наймача, житлових прав на приватизацію житла; визнати за позивачами право власності на Ѕ ідеальну частку у цьому будинковолодінні; визнати право на приватизацію Ѕ ідеальної частки присадибної земельної ділянки та визнати такими, що не набули права на проживання та на реєстрацію місця постійного проживання у будинковолодінні та на його приватизацію відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2019 року в позові ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення яким позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
       Представник позивача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.
Посилаючись на обставини, зазначені в позові, вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_1 від самого народження приблизно до 9 років проживав разом з обома батьками, а до 12 років разом з своїм батьком та відповідачем-сестрою постійно проживав і був прописаний в спірній квартирі, що належала до державного житлового фонду, за адресою АДРЕСА_1 . Батько був за рішенням суду позбавлений волі і до смерті перебував під вартою. Однак, його сестра, під опікою якої він перебував, бажаючи незаконно заволодіти спірною квартирою, 02.08.1998 року відправила його одного малолітнього літаком в Америку до матері. Приблизно в 2011 року він повернувся додому, навіть не підозрюючи, що батьківський будинок в якому він народився та виріс неправомірно приватизовано на користь чотирьох відповідачів.
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 незаконно набули як право проживання так і право на реєстрацію свого постійного місця проживання в спірному будинку та в силу цього, відповідно і право спільної власності (кожен з них по ј її частки) на спірне житло під час його приватизації.
Окрім того відповідач ОСОБА_6 давно знявся з реєстрації в спірному будинку, ніколи в ньому не проживав, весь час до і після приватизації спірного будинковолодіння, як і його рідний брат ОСОБА_5 , мав інше постійне житло.
На момент приватизації будинку ОСОБА_1 був малолітнім. Суд першої інстанції зазначеного не врахував та безпідставно, не мотивовано відмовив в позові. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Представник відповідача ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Посилається на те, що аргументи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом 
       Судом встановлено, що згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.10.1991 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвано.
Згідно свідоцтва про право власності від 11.08.1999 року розташований в АДРЕСА_1 житловий будинок належить Лужанському експериментальному заводу на праві державної власності в цілому складається з одноповерхового цегельного житлового будинку загальною площею 81,80 кв. м., свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Лужанської селищної ради № 32/8.
Розпорядженням органу приватизації Лужанського експериментального заводу № 89 від 16.08.1999 року була розглянута заява наймача ОСОБА_3 на приватизацію вищевказаного будинку та вирішено Кіцманським БТІ оформити свідоцтво про право власності. 
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.08.1999 року одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 . 
Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.06.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання їх безвісно відсутніми скасовано. 
Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.02.2012 року ОСОБА_2 зобов`язано усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 будинковолодінням АДРЕСА_1 шляхом зняття їх з реєстраційного обліку в будинковолодінні. 
Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 30.08.2018 року рішення Кіцманського районного суду від 28.02.2012 року в частині зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 будинковолодінням АДРЕСА_1 шляхом зняття їх з реєстраційного обліку в цьому будинковолодінні скасовано. 
Згідно довідки № 700 від 27.11.2018 року, яка видана старостинським округом смт. Лужани Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, житловий будинок в АДРЕСА_1 належав до житлового фонду Лужанського експериментального заводу. До 1999 року житло приватизоване не було і залишалось відомчим. Основним наймачем житла був ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з № 27 від 13.05.1999 року. В 1999 році після смерті батька за приватизацію житла до керівництва Лужанський експериментальний завод звернулась ОСОБА_3 . В цьому ж році була надана згода керівництва на приватизацію житла у приватну власність. До моменту рішення виконкому громадянка ОСОБА_2 , яка на той час уже перебувала за межами України, була виписана по рішенню суду, як така що в будинку не проживає.
В довідці № 701 від 27.11.2018 року, яка видана старостинським округом смт. Лужани Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області зазначено, що за адресою в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , 1956 р. н., зареєстрована за даною адресою з 15.08.2007 року. Знята з реєстрації 28.02.2012 року на підставі рішення суду і відновлена на реєстраційному обліку 15.08.2012 року. Знаходиться за межами України на даний час. Зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 . 
Згідно довідки № 702 від 27.11.2018 року, яка видана старостинським округом смт. Лужани Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, в даному житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_8 , 1953 р. н. - основний квартиронаймач був постійно зареєстрований і проживав до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 ,1956 р. н., зареєстрована за даною адресою з 15.08.2007 року. Знята з реєстрації 28.02.2012 року на підставі рішення суду і відновлена на реєстраційному обліку 15.08.2012 року. ОСОБА_3 , 1979 р. н. зареєстрована за даною адресою з 16.04.1996 р. і по даний час; ОСОБА_4 , 1998 р.н. зареєстрована з моменту народження і по даний час; ОСОБА_1 , 1986 р. н., зареєстрований з моменту народження і по даний час; ОСОБА_5 , 1967 р. н., зареєстрований 19.07.1999 року. Знятий з реєстрації 18.09.2015 року; ОСОБА_6 , 1960 р.н., приписаний 19.07.1999 року. Знятий з реєстрації 02.12.1999 р.
Відповідно довідки № 703 від 27.11.2018 року, яка видана старостинським округом смт. Лужани Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про те, що житловий будинок в АДРЕСА_1 це є будинок особняк. 

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення скасувати,  в позові  - відмовити  з наступних підстав. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає. 
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Абзацом першим статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"  визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.
За приписами частини першої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.
Частинами першою та четвертою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України N 396 від 16.12.2009 року затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.
Так, пунктом 18 вказаного положення передбачено, що для проведення процедури приватизації громадянином до органу приватизації подається відповідний перелік документів, в тому числі оформлена заява на приватизацію квартири.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції посилався на те, що належних доказів на порушення відповідачами прав, представником позивачів не надано. 
Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі фактично оспорюють приватизацію, вважаючи, що вона проведена незаконно. Однак, не оспорюють  рішення органу приватизації,  свідоцтво про приватизацію просять визнати частково недійсним,  просять визнати за ними  право на приватизацію житла, визнати право на приватизацію Ѕ ідеальної частки присадибної земельної ділянки, визнати право власності, визнати такими, що не набули права на проживання та на реєстрацію місця постійного проживання у будинковолодінні та на його приватизацію відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Колегія вважає, що позивачами обрано не вірний спосіб захисту. 
Визнання незаконним розпорядження органу приватизації та недійсним свідоцтво про право власності на житло, в даному випадку є співрозмірним меті захисту порушеного права та забезпечує справедливу рівновагу щодо відновлення порушених прав позивачів.
Залежно від того, до чиєї власності або управління належить державний житловий фонд, залежить обов`язок утворювати приватизаційний орган: місцевої державної адміністрації спільно з органами місцевого самоврядування або державного підприємства (організації, установи).
Компетенція і порядок утворення органів приватизації передбачений постановою КМ «Про механізм упровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 8.10.92 №572.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що передача у власність приватизованого житла відбувається на підставі рішення органу приватизації, оформляється свідоцтвом про право власності на житло, яке реєструється органом приватизації, цей орган приватизації у будь-якому випадку має бути залучений до участі у справі як відповідач.
Враховуючи зазначене, в позові слід відмовити, не вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності у позивачів права на приватизацію, оскільки суд не може перебирати на себе функції органу приватизації та безпосередньо визнавати право власності на житлове приміщення та земельну ділянку. 
Слід зазначити, що наслідком порушення вимог ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" може бути визнання приватизації недійсною. При цьому законодавством не передбачено визнання приватизації частково недійсною, а разом із цим свідоцтва про право власності частково недійсним.
Слід також враховувати, що вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житлове приміщення без вимоги скасування розпорядження органу приватизації про передачу житла у приватну власність не вирішує спір по суті.
Зазначеного суд першої інстанції не врахував, чим порушив вимоги матеріального та процесуального права. 

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
        ОСОБА_10 рішення суду не оскаржує, тому в частині щодо неї вирішення спору апеляційним судом не переглядається.
Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково, або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.
Враховуючи, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, рішення суду першої інстанції слід скасувати, ухвалити нове судове рішення яким відмовити в позові з підстав, зазначених в мотивувальній частині постанови. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 

постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2019 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення.
В позові ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права на приватизацію житла, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності на Ѕ ідеальну частку будинковолодіння, визнання права на приватизацію Ѕ ідеальної частки присадибної земельної ділянки, про визнання осіб такими, що не набули права на проживання та на реєстрацію місця постійного проживання в будинковолодінні - відмовити з підстав зазначених в мотивувальній частині. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови 20 січня 2020 року.

Головуючий                  (підпис)                І.Б. Перепелюк 

Судді                                 (підпис)                І.М.Литвинюк 

                                       (підпис)                І.Н. Лисак 

Згідно з оригіналом :