ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/3365/17                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 березня 2020 року                                                                                           м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                       Оксененка О.М.,
суддів:                                                             Лічевецького І.О.,
                                                                  Мельничука В.П.,

При секретарі:                                     Пономаренко О.В.,

За участю:       представника позивача: Малярчук М.П.,

                  представників відповідача:  Андрієнко С.В., Приходько В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Київського міського центру зайнятості до Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Київський міський центр зайнятості звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ», в якому просив: стягнути з відповідача суму донарахованих страхових внесків (недоїмки) у розмірі 2997,84 гривні, пені в розмірі 1275,94 гривні, штрафу в розмірі 141159,44 гривні.
Позов обґрунтовано тим, що відповідачем не було в добровільному порядку сплачено грошові зобов`язання, нараховані рішенням від 13.12.2016 № 2 про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» на користь Київського міського центру зайнятості суму донарахованих страхових внесків (недоїмки) у розмірі 2 997 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 84 копійки, пені в розмірі 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень 94 копійки, штрафу в розмірі 141159 (сто сорок одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки.
Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач та відповідач по різному визначають нормативне обґрунтування сплати страхових внесків та термінологію за бухгалтерськими операціями з приводу дарування підприємством подарунків фізичним особам до свят, а саме: на думку позивача, вказані внески є додатковою заробітною платою та пов`язані з трудовими відносинами, а відповідач вважає, що вони є додатковим благом, що надане фізичній особі юридичною особою.
Відтак, оскільки додаткові блага не відносяться до зарплати (основної чи додаткової), а також до компесаційних і заохочувальних виплат, з них не справляються страхові внески до Фондів соціального страхування, в тому числі і до Фонду на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.
Таким чином, висновки позивача про порушення Приватним акціонерним товариством «УХЛ-МАШ» нормативно-правових актів, якими врегульовані питання нарахування та сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до фонду загальнообов`язкового держваного соціального страхування України на випадок безробіття, об`єктивно не підтверджуються.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що правомірність рішення Київського міського центру зайнятості від 13.12.2016 № 2 була встановлено судовими рішеннями у справі №826/6054/17, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, Голосіївським районним центром зайнятості, на підставі наказу від 23.09.2016 № 104 та направлення від 23.11.2016, у період з 23.11.2016 по 30.11.2016 проведено перевірку Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» з питань дотримання вимог законодавства щодо правильності нарахування та своєчасної сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, за результатами якої складено акт від 29.11.2016 № 102.
На підставі зазначено акту прийнято рішення від 13.12.2016 № 2 про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу, яким стягнуто з відповідача суму донарахованих страхових внесків (недоїмки) у розмірі 2 997,84 гривні, пені в розмірі 1275,94 гривні, штрафу в розмірі 141159,44 гривні.
У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, нарахованих рішенням від 13.12.2016 № 2, у добровільному порядку, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Київський міський центр зайнятості, діючи у межах наданих законом повноважень, правомірно нарахував Приватному акціонерному товариству «УХЛ-МАШ» грошові зобов`язання, які не було сплачено у добровільному порядку.
При цьому, правомірність рішення від 13.12.2016 № 2, на підставі якого позивач звернувся до суду, була встановлено рішенням Окружного адміністративного суду від 16.08.2018 у справі №826/6054/17, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2019, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так правові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття закріплені в Законі України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-III (далі - Закон № 1533-III).
У статті 1 вказаного Закону закріплено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Страхові внески - кошти відрахувань на страхування на випадок безробіття, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» кошти єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, спрямовані на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідно до пропорцій, визначених законом.
Інструкцією про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття і обліку їх надходжень до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, затвердженою Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18.12.2000 №339 (далі - Інструкція №339) передбачено, що страхувальники - роботодавці, застраховані особи, фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних осіб), які використовують працю фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру, які відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сплачують страхові внески.
З огляду на вказане, ПАТ «ПАТ «УХЛ-МАШ», як роботодавець, є страхувальником на якого покладений обов`язок щодо сплати страхових платежів за своїх працівників.
У той же час, статтею 38 Закону № 1533-III визначено, що роботодавець несе відповідальність за: порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення; несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду. 
За порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду накладається штраф у розмірі наданої Фондом суми, використаної з порушенням. 
Своєчасно не сплачені фінансові санкції та адміністративні штрафи стягуються із страхувальника в дохід Фонду в порядку, встановленому законом.
Строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.
Право застосовувати фінансові санкції та накладати адміністративні штрафи від імені Фонду мають керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його заступники, керівники територіальних органів та їх заступники.
Як свідчать матеріали справи, у період з 23.11.2016 до 29.11.2016 Київським міським центром зайнятості проведена планова документальна перевірка Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» з питань дотримання вимог законодавства щодо правильності нарахування та своєчасної сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за період з 01.01.2000 до 31.12.2010, за результатами якої складений Акт від 29.11.2016 №102.
13 грудня 2016 року Київським міським центром зайнятості на підставі висновків вказаного Акту винесено рішення №2 про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки) пені та штрафу у розмірі 2 997, 84 грн., пені в розмірі 1 275, 94 грн. та штрафу у розмірі 141 159, 44 грн.
Згідно з абзацом дев`ятим пункту 7.4 Інструкції №339, роботодавець протягом десяти робочих днів, наступних за днем одержання рішення, зобов`язаний сплатити суми недоїмки, пені та штрафу або оскаржити рішення у встановленому порядку.
Пунктом 9.10 зазначеної Інструкції визначено, що усі спірні питання, що виникають між платниками страхових внесків та органами Фонду з приводу нарахування страхових внесків, пені, стягнення недоїмки, штрафів, вирішуються в судовому порядку.
Так, у зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку грошових зобов`язань, визначених рішенням №2 від 13.12.2016, Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з даним позовом.
На думку апелянта, вказане рішення №2 від 13.12.2016 є протиправним, оскільки висновки Акту №120 від 29.11.2016 є такими, що не ґрунтуються на фактичним обставинах та відомостях, що містяться в первинних документах бухгалтерського та податкового обліку ПрАТ «УХЛ-МАШ».  
Апелянт вказує, що він здійснював подарунки працівникам до святкових заходів, втім такі витрати на подарунки в натуральній формі працівникам відносяться лише до господарських витрат підприємства, спрямованих на одноразове заохочення, не пов`язаних з конкретними результатами праці.
Як наслідок суми, витрачені на подарунки працівникам є додатковим благом, які не входіть до фонду заробітної плати (основої чи додаткової). Витрати на подарунки працівників за своєю правовою природою мають інше походження, а відтак - інший порядок обліку та оподаткування.
У той же час, судом першої інстанції вірно відзначено, що рішення №2 від 13.12.2016 про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки) пені та штрафу було предметом судового розгляду справи №826/6054/17, за наслідками якої рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року, в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» до Київського міського центру зайнятості про скасування рішення №2 від 13.12.2016 - відмовлено в повному обсязі.
Крім того, ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року, та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі №826/6054/17.
Приймаючи вказані рішення, суди виходили з того, що одноразові заохочення у вигляді матеріальної допомоги працівникам та подарунки у натуральній формі входять до складу компенсаційних виплат, які за своєю правовою природою є складовою заробітної плати, а відтак оподатковуються єдиним внеском. 
Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи викладене, з огляду на судові рішення у справі №826/6054/17, колегія суддів у даному випадку позбавлена можливості надавати оцінку правомірності нарахування сум страхових внесків (недоїмки) пені та штрафу рішенням №2 від 13.12.2016, а лише здійснює перевірку наявності у відповідача заборгованості, яка має статус узгодженої.
Оскільки позивачем не надано доказів сплати у добровільному порядку сум донарахованих страхових внесків (недоїмки) у розмірі 2997,84 гривні, пені в розмірі 1275,94 гривні, штрафу в розмірі 141159,44 гривні, визначених рішенням №2 від 13.12.2016, правомірність якого підтверджена у судовому порядку, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні, так як зводяться фактично до не згоди апелянта з рішенням №2 від 13.12.2016, оцінку якого було надано під час розгляду справи №826/6054/17.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.   242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                             О.М. Оксененко 

Судді                                                                           І.О. Лічевецький

                                                                                             В.П. Мельничук