ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 р.	Справа № 480/1851/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старостіна В.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
представник позивача Гмиря І.О.
представник відповідача Кошеленко В.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021,   по справі № 480/1851/19
          за позовом        Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт"  
          до        Державної податкової служби України ,        Головного управління Державної податкової служби у Сумській області                
          про визнання незаконними та скасування рішень,зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт", звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, в якому просив суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 10 січня 2018 року № 552842/37124055 щодо нереєстрації податкової накладної за № 14 від 28.12.2017 р., та рішення від 10 січня 2018 року № 552843/37124055 щодо нереєстрації податкової накладної за № 13 від 28.12.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих товариством з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт";
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за № 14 від 28.12.2017 р. та податкову накладну за № 13 від 28.12.2017 р., подані товариством з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт". 
В обґрунтування заявленого позову зазначив, що 01 грудня 2017 року між ТОВ "Охтирка м`ясопродукт" та ТОВ "Торговий дім Річмен" було укладено договір поставки товару – шкури великої рогатої худоби – відповідно до накладних протягом дії договору від 01.12.2017 р. За цим договором ТОВ "Охтирка м`ясопродукт" поставило ТОВ "Торговий дім Річмен" шкіру великої рогатої худоби за видатковими накладними № 566 від 11 грудня 2017 року у кількості 544 кг на суму 31008,00 грн та № 567 від 11 грудня 2017 року у кількості 14261,715 кг на суму 598992,00 грн. На виконання даного договору поставки позивачем за результатами фінансово-господарської діяльності було виписано на покупця – ТОВ "Торговий дім Річмен" – податкові накладні № 13 на суму ПДВ у розмірі 5168,00 грн (28 грудня 2017 року податкова накладна була направлена до ДФС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних) та № 14 на суму ПДВ у розмірі 99832,00 грн (28 грудня 2017 року податкова накладна була направлена до ДФС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних). За результатами обробки реєстрації податкових накладних було зупинено та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в ЄРПН. 29 грудня 2017 року позивач надав до ДФС через електронний кабінет платника податків повідомлення щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним, реєстрація яких зупинена, але податкові накладні № 13 та № 14 не були зареєстровані, та комісією ДФС були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Вважає відмову в реєстрації податкових накладних протиправною, оскільки позивачем дотримано всіх вимог чинного законодавства щодо складання податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений строк. 
Представник відповідачів позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що реєстрація направлених позивачем 28 грудня 2017 року податкових накладних була зупинена на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України у зв`язку з невідповідністю їх ступеням ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України 13 червня 2017 року N 567, а саме виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 4101, та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. В подальшому позивачем було надано пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарських операцій з ТОВ "ТД Річмен" за спірними податковими накладними, однак, розглянувши пояснення та копії документів, комісія ДФС України визнала подані документи недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Зокрема, позивачем на було надано жодного документа, який посвідчує якість реалізованого товару, та не надано документів та пояснень щодо зберігання ВРХ та реалізованої продукції. За таких обставин відповідачем правомірно відмовлено в реєстрації спірних податкових накладних. Крім того, зазначає, що рішення від 10.01.2018 р. про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті комісією ДФС України, а не Головним управлінням ДФС у Сумській області, тому ГУ ДФС у Сумській області не є належним відповідачем у справі. Просив у задоволенні позову відмовити.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 адміністративний позов задоволено частково. 
Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за № 14 від 28.12.2017 р. та податкову накладну за № 13 від 28.12.2017 р., подані товариством з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт".
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт" 1921,00 грн в рахунок відшкодування судового збору. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем, Державною фіскальною службою України,  подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на     неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Протокольною ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 201.01.2020 замінено відповідача по справі - Державну фіскальну службу України, на правонаступника - Державну податкову службу України.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 18.02.2020 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 01 грудня 2017 року між ТОВ "Охтирка м`ясопродукт" та ТОВ "Торговий дім Річмен" було укладено договір поставки № 240/03. За договором ТОВ "Охтирка м`ясопродукт" поставило ТОВ "Торговий дім Річмен" шкіру великої рогатої худоби за видатковими накладними № 566 від 11 грудня 2017 року у кількості 544 кг на суму 31008,00 грн та № 567 від 11 грудня 2017 року у кількості 14261,715 кг на суму 598992,00 грн.  На виконання договору позивачем за результатами фінансово-господарської діяльності було виписано на покупця – ТОВ "Торговий дім Річмен" – податкові накладні № 13 на суму ПДВ у розмірі 5168,00 грн та № 14 на суму ПДВ у розмірі 99832,00 грн (а.с.93-94,95,96-97,98,99-100).
28 грудня 2017 року позивачем через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку складено та направлено на реєстрацію податкові накладні № 13 на суму ПДВ у розмірі 5168,00 грн та № 14 на суму ПДВ у розмірі 99832,00 грн (а.с.81,53). 
Згідно з квитанціями, які надійшли у відповідь, документи було прийнято ДФС України, реєстрацію зупинено. 
Причина зупинення реєстрації – "ПН/РК не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ 13.06.2017 р. N 567. 
За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 4101. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН" (а.с.42-42а,54-55).
29.12.2017 р. позивач надав до ДФС через електронний кабінет платника податків повідомлення щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій за податковими накладними, реєстрація яких зупинена (а.с.43-49,56-63,68-102).
10.01.2018 р. комісією ДФС прийняті рішення № 552843/37124055 та № 552842/37124055 про відмову в реєстрації податкових накладних, підстава "Надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування" (а.с.51-52,64-65).
Не погоджуючись з оскаржуваними рішенням контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач – Державна фіскальна служба України, відмовивши у прийнятті та реєстрації податкових накладних, не дотримався вимог Податкового кодексу України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Так, відповідно до п.п. 201.1, 201.10 ст. 200 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.     
Відповідно до пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів (п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначається Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. N 1246 (далі – Порядок).
Відповідно до п.п. 2, 12, 13 Порядку податкова накладна – електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Як свідчать матеріали справи, 28.12.2017 р. позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" складено і направлено на реєстрацію податкові накладні (а.с.41,53). 
Згідно з квитанціями, які надійшли у відповідь, документи було прийнято, реєстрацію зупинено. Причина зупинення реєстрації – "ПН/РК не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ 13.06.2017 р. N 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 4101. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН" (а.с.42-42а,54-55).
При цьому, незважаючи на надання позивачем усієї необхідної інформації щодо ведення господарської діяльності, зазначена в квитанціях підстава для зупинення реєстрації податкової накладної не передбачена чинним законодавством та не є об`єктом перевірки відповідно до п. 12 Порядку.
Також, відповідач не надав обґрунтованих пояснень та доказів щодо підстав зупинення реєстрації податкових накладних. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про  протиправність дій Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті податкових накладних ТОВ "Охтирка м`ясопродукт".
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач – Державна фіскальна служба України, відмовивши у прийнятті та реєстрації податкових накладних, не дотримався вимог Податкового кодексу України, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ "Охтирка м`ясопродукт" щодо визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 10 січня 2018 року № 552842/37124055 щодо нереєстрації податкової накладної за № 14 від 28.12.2017 р., та рішення від 10 січня 2018 року № 552843/37124055 щодо нереєстрації податкової накладної за № 13 від 28.12.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року по справі № 480/1851/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.В. Старостін	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  21.02.2020 року