П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/2779/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Демитор Н.В.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   

09 січня 2020 року
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року  (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про:
- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області щодо невиконання в повному обсязі виконавчого листа  від 04.04.2013 року, виданого Бершадським районним судом Вінницької області по справі № 2-а-2750/2011
- зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області виконати виконавчий лист по справі № 2-а-2750/2011, в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області на користь позивача одноразову грошову компенсацію при встановленні 2 групи інвалідності з врахуванням отриманої суми в розмір 41 205, 60 грн. в грудні 2010 року.
- зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області провести нарахування і виплату позивачу компенсацію в розмірі 3% річних сум від суми 41205,60 грн. за період з 01.04.2016 року по день винесення рішення у даній справі, за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу № 2-а-2750/2011.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.  
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, апелянт посилається на протиправну бездіяльність відповідача щодо не виконання в повному обсязі виконавчого листа № 2-а-2750/11 від 04.04.2013 року. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 в 2011 році звернувся в Бершадський районний суд Вінницької області за захистом і відновленням своїх прав.
Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 15 травня 2011 року у справі №2-а-2750/2011 вирішено:
-визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення в грудні 2010 року в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат та одноразової компенсації в грудні 2010 року при встановленні II групи інвалідності в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.
-стягнути з управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1 одноразову компенсацію при встановленні другої групи інвалідності з врахуванням отриманої суми в розмірі 41 205 (сорок одної тисячі двохсот п`яти) гривень 60 копійок в грудні 2010 року та 4 450 (чотири тисячі чотирьохсот п`ятдесят) гривень щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік з врахуванням отриманої суми.
Постанова Бершадського районного суду Вінницької області від 15.05.2011 року набрала законної сили 26.05.2011 року.
Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 21 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2013 року, поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-а- 2750/2011.
04.04.2013 року Бершадським районним судом Вінницької області по справі №2-а-2750/2011 видано виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання до органів виконавчої служби. 
Оскільки судове рішення тривалий час не виконувалось, позивач 10 квітня 2019 року звернувся до Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської РДА, яке є правонаступником управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА, з заявою щодо його виконання.
У відповідь на його звернення Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської РДА надіслало на адресу позивача лист від 12.04.2019 №М-29 за змістом якого, Управління будь-яких виплат на виконання рішення суду у справі №2-а-2750/2011 не здійснювало, оскільки всі виконавчі документи про стягнення коштів з державного бюджету підлягають виконанню Державною казначейською службою України.
Листом від 19 квітня 2019 № М-310/2/а-23 Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області повідомило позивача, що постанова Бершадського районного суду Вінницької області від 15 травня 2011 року у справі №2-а-2750/2011 прийнята до обліку та включена до першої черги задоволення вимог. Дані про рішення 22.01.2015 внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №46168591.
В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виконання рішення суду у справі №2-а-27 50/2011.
Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області листом від 29.05.2019 №13-28/1641 роз`яснено порядок виконання судових рішень органами державної казначейської служби та зокрема зазначено, що ним отримано від ДВС у Вінницькій області акт приймання- передавання (перша черга) за П квартал 2016 року із пакетом судових рішень, виконавчих документів, в тому числі і виконавчий лист Бершадського районного суду від 04.04.2013 у справі № 2-а-2750/2011 із довідкою Управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА. Відповідно до інформації зазначеної в акті приймання-передачі ОСОБА_1 підлягає до виплати сума коштів 4450 грн.
Однак, згідно виконавчого листа № 2-а-2750/2011 позивачу повинно бути виплачено дві суми 4450 грн. та 41205,60 грн. Про що, на думку позивача, відповідач був обізнаний, оскільки як слідує  із відповіді від 29.05.2019 №13-28/1641 вбачається, що разом з іншими документами органом казначейської служби отримано і виконавчий лист.
В червні 2019 року   ОСОБА_1 направив до Головного управління  Державної казначейської служби України у Вінницькій області листа з вимогою виплатити йому кошти в повному  обсязі, але на даний час кошти в розмірі 41205,60 грн. на його банківський рахунок не надходили та будь-якої відповіді позивач не отримував.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не виконання в повному обсязі виконавчого листа, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності у відповідача правових підстав для безспірного списання коштів з державного бюджету на виконання виконавчого листа № 2-а-2750/2011 від 04.04.2013 року в сумі 41250,60 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Так, частиною 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі Закон про гарантії), який набрав чинності 01.01.2013 року встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.
Відповідно до п. З розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону, виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є, зокрема державний орган, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби.
Механізм виконання таких рішень, передбачений Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 (далі Порядок №440).
Постанова Бершадського районного суду Вінницької області набрала законної сили 26.05.2011 року.
Отже, виконавчий лист стосовно виконання постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 15.05.2011 у справі №2-а-2750/11 підлягає до примусового виконання згідно Порядку №440.
Згідно п. З Порядку №440 виконавчі документи подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.
Пунктом 7 Порядку №440, передбачено, що державна виконавча служба здійснює облік рішень, які були передані до виконання шляхом внесення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (надалі Реєстр). Зокрема, підставою для внесення до Реєстру є відсутність відомостей про виконання рішення у повному обсязі. Відповідальна особа, якою є посадова особа органу державної виконавчої служби, не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов`язана перевірити виконання такого рішення за даними автоматизованої виконавчого провадження, враховуючи дані виконавчих проваджень, відкритих на виконання рішень Європейського суду з прав людини стосовно невиконання рішення національного суду, щодо якого звертається заявник.
Крім того, з метою перевірки стану виконання рішення суду, відповідальна особа не пізніше десяти робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов`язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення до обліку із зазначенням черги, до якої воно включено та надати сторонам ідентифікатор доступу до інформації Реєстру.
Відповідно до п. 10 Порядку №440, боржник зобов`язаний протягом семи робочих днів повідомити відповідальній особі про стан виконання рішення (виконання у повному обсязі, часткове виконання, невиконання).
Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів здійснюється лише після встановлення відповідальною особою стану виконання рішення на підставі акту приймання передавання та відбувається щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням, відповідно до приписів Порядку №440, отримано від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області акт приймання-передавання (перша черга) за II квартал 2016 року із виконавчим документом було передано довідку Управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області. Відповідно до інформації зазначеної в акті-приймання передавання та згідно довідки боржника (додається), до стягнення підлягали кошти в сумі 4450,00 грн.
Згідно п.20 Порядку №440, погашення заборгованості здійснюється Державною казначейською службою в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду. 
Слід зазначити, що Державною казначейською службою 29.03.2019 здійснено виплату коштів на підставі виконавчого листа Бершадського районного суду Вінницької області від 04.04.2013 №2-а-2750/11 в сумі 4450,00 грн.  
Отже, обов`язок щодо списання коштів державного бюджету покладено на Державну казначейську службу України. При цьому, Головне управління та Державна казначейська служба України при виконанні переданого виконавчого документу діяли в порядку та у спосіб, що встановлений Порядком №440. Відтак, підстави щодо визнання бездіяльності Головного управління протиправною відсутні.
Судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що органи державної казначейської служби не уповноважені визначати суму, що підлягає виконанню за рішенням суду. Встановлення стану виконання рішення покладено на державну виконавчу службу та боржника. Саме на підставі таких даних орган казначейства здійснює списання коштів Державного бюджету України.
Відповідно до вимог п.20 Порядку №440, погашення заборгованості здійснюється Державною казначейською службою в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.201 1 №845 (надалі Порядок №845).
Відтак, Головне управління ДКСУ у Вінницькій області не є органом, який уповноважений здійснювати списання коштів Державного бюджету України з метою виконання рішення суду.
При цьому, виконання рішень що набрали законної сили, боржниками за якими є, зокрема державний орган, які видані або ухвалені до набрання чинності Законом про гарантії, здійснюється виключно в порядку, що визначений Порядком №440. А саме, виконавчі документи подаються до органу державної виконавчої служби, яка після встановлення стану виконання рішення суду зобов`язана передати їх до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Таким чином, контроль за виконанням таких виконавчих документів здійснюється, державною виконавчою службою на яку покладено обов`язок обліку таких рішень, інвентаризації та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Так, матеріалах справи міститься Акт приймання-передавання за ІІ квартал 2016 року, що був переданий Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області листом від 27.12.2016 року № 2-2/2508-16.
Зазначеним Актом, згідно приписів Порядку № 440 до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області передано виконавчий лист № 2-а-2750/2011 від 04.04.2013 року.
Відповідно до п.п. 14, 15 Порядку № 440, до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом. Відповідальна особа органу ДВС додає до рішень, які передаються до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, реквізити для перерахування коштів заявнику. У разі часткового виконання рішення до нього додаються підтверджуючі документи. 
Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання, форма якого затверджена Порядком № 440. Затверджена форма Акту, в редакції порядку № 440, який був чинним на день передачі рішень, передбачає зазначення суми виплати з урахуванням часткового виконання.
Згідно переданого акту, сума виплати (з урахуванням часткового виконання) за виконавчим листом № 2-а-2750/2011 від 04.04.2013 року на користь ОСОБА_1 становить 4450 грн. Крім того, зазначена в акті сума, що підлягає виплаті, підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області від 17.03.2016 року № 929.
Отже, додані до виконавчого документу підтверджувальні документи вказують на відсутність у відповідача законних підстав для безспірного списання коштів з державного бюджету на виконання виконавчого листа № 2-а-2750/2011 від 04.04.2013 року в сумі 41250,60 грн.
А відтак, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області щодо невиконання в повному обсязі виконавчого листа №2-а-2750/2011 та зобов`язання виконати виконавчий лист в частині стягнення 41205,60 грн. від 04.04.2013 року виданого Бершадським районним судом Вінницької області області є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати компенсацію у розмірі 3% річних від суми 41205,60 грн. починаючи з 01.04.2016 року по день винесення рішення у справі, за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Отже, підставою для виплати стягувачу компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми є факт не перерахування центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців коштів за рішенням суду про стягнення коштів.
Відповідач не уповноважений здійснювати нарахування суми коштів які підлягають стягненню, не має права перебирати на себе повноваження, щодо встановлення конкретної суми коштів, які мають бути перераховані за виконавчим листом на користь позивача, або здійснювати стягнення коштів на підставі інших документів окрім рішення суду, самостійно проводити розрахунок суми коштів належних стягувачу за рішенням суду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області виплатити позивачу компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми. 
Щодо встановлення судового контролю, суд зазначає, що оскільки з урахуванням вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню то і підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відсутні.
Стосовно залучення до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача - Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської РДА та ГТУЮ у Вінницькій області, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до ст. 49 КАС України треті особи у справі можуть заявляти самостійні вимоги щодо предмета спору, або ж не заявляти самостійних вимог щодо предмета спору і виступати у справі на стороні позивача або відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. 
Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.
Тобто, саме суд визначає чи може рішення у справі вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Також, з аналізу наведеного слідує, що треті особи можуть або самостійно вступити у справу, або їх може бути залучено судом за клопотанням особи.
Окрім того, клопотання про залучення сторони у справі має містити обґрунтування, як рішення суду може вплинути на права та обов`язки третіх сторін.
Водночас, в апеляційній скарзі позивач жодним чином не обґрунтовує клопотання про залучення третіх осіб по даній справі. Колегія суддів вважає, що позовні вимоги не стосуються прав та обов`язків третіх сторін. При цьому, питання залучення третіх осіб при розгляді справи судом першої інстанції позивачем не ставилось.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що підстави для залучення третіх осіб відсутні.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  09 січня 2020 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.