ПОСТАНОВА
Іменем України

20 лютого 2020 року 
м. Київ
справа №826/2274/18
адміністративне провадження №К/9901/16156/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача          Саприкіної  І.  В., 
суддів                    Єзерова  А.  А., Тацій  Л.  В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Аліменко  В.  О., судді: Безименна  Н.  В., Кучма  А.  Ю.) від 04 березня 2019  року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У березні 2018  року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.  Києва з позовом до департаменту фінансів Міністерства оборони України (далі - департамент фінансів МОУ), у якому просив: 
- визнати протиправними дії департаменту фінансів МОУ щодо ненадання довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії; 
- зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. 
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 28  лютого 2019  року позов задовольнив у повному обсязі.
Не погодившись з таким судовим рішенням, МОУ оскаржило його в апеляційному порядку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2019 року апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору за подання апеляційної скарги та надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням належних та допустимих доказів в підтвердження пропуску строку протягом 10 днів з моменту отримання ухвали.
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21 травня 2019  року відмовив МОУ у відкритті апеляційного провадження у цій справі на підставі п.  4 ч.  1 ст.  299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Приймаючи вказане судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем пропущено строк на апеляційне оскарження, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято 28 лютого 2019 року, однак апеляційна скарга МОУ подана лише 22 квітня 2019 року. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки посилання відповідача на той факт, що перегляд судових рішень, постановлених не на користь МОУ, в апеляційному порядку має важливе значення для уникнення необґрунтованих стягнень грошових коштів з рахунків МОУ, а в цілому для забезпечення виконання МОУ та Збройними Силами України завдань за призначенням в умовах недостатнього бюджетного фінансування, особливо в теперішній складний для країни період, не свідчить про наявність поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, МОУ звернулося до Касаційного адміністративного суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019  року, і направити справу для продовження розгляду до цього ж суду.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційним судом не було враховано поважність причин пропуску вказаного строку, зокрема те, що копія рішення Окружного адміністративного суду м.  Києва від 28  лютого 2019  року була отримана юридичним департаментом МОУ лише 20 березня 2019  року, що підтверджується відповідним штампом вхідної кореспонденції. Крім того, скаржник зазначає, що перегляд судових рішень, постановлених не на користь МОУ, має важливе значення для уникнення необґрунтованих стягнень грошових коштів з рахунків відповідача.
11 липня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 19 лютого 2020 року призначив її до розгляду.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Тобто, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020  року у справі №  420/5137/18.
Водночас, суд звертає увагу, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.
З оскаржуваної ухали суду апеляційної інстанції вбачається, що підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало саме ненадання у встановлений ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху строк заяви про поновлення строку з зазначенням інших підстав, які б свідчили про поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.
Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на неврахування судом апеляційної інстанції обставин, які зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження як таких, що підтверджують поважність причин пропуску строку. 
Що стосується посилання відповідача на той факт, що юридичний департамент МОУ отримав копію оскаржуваного судового рішення першої інстанції лише 20 березня 2019  року, що нібито підтверджується відповідним штампом вхідної кореспонденції, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, у зв`язку з тим, що такий штамп не є належним доказом дати отримання копії судового рішення, оскільки реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією і не може бути самостійним доказом отримання копії оскаржуваного рішення у певну дату. Крім того, така відмітка проставляється власноруч скаржником, який є зацікавленою особою.
Водночас, у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №  0105103116933, згідно якого копію рішення Окружного адміністративного суду м.  Києва від 28  лютого 2019  року відповідачем отримано 11  березня 2019 року.
Ураховуючи зазначене, колегія суддів суду касаційної інстанції, не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які б могли призвести до скасування оскаржуваного рішення.
З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 21  травня 2019  року є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення апеляційного адміністративного суду, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019  року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                І.  В.  Саприкіна
Судді:                                                                                                    А.  А.  Єзеров
                                                                                                    Л.  В.  Тацій