УХВАЛА

13 лютого 2020 року
м. Київ
справа №813/1/18
адміністративне провадження №К/9901/3561/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року в справі №813/1/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Дрогобицького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Дрогобицького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у якому, з урахуванням заяв про збільшення та уточнення позовних вимог, просила:
- визнати протиправною та незаконною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Львівській області в частині нагляду за виконанням судового рішення в справі №2-327/03 за виконавчим листом; 
- визнати протиправною і незаконною бездіяльність Дрогобицького міськрайонного Відділу державної виконавчої служби в частині виконання рішення за виконавчим листом №2-327/03;
- стягнути з відповідачів у солідарному порядку 1142822 грн боргу за виконавчим листом №2- 327/03.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження в справі закрито.
31 січня 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) унесені зміни.
Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті                         333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від                           22 травня 2019 року встановлено, що її прийнято у відкритому судовому засіданні, повний текст якої складено цього ж дня. Тобто останнім днем строку на її касаційне оскарження є 21 червня 2019 року.
Касаційну скаргу надіслано до Суду 31 січня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У доданій до касаційної скарги заяві ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. На її обґрунтування посилається на отримання у другій половині грудня 2019 року копії постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року, прийнятої за результатом розгляду подання начальника Трускавецького міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Корчинського Р.Т. про видачу дубліката виконавчого листа №2/327, виданого 31 березня 2003 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області. Указує на те, що ухвалою Касаційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою.
Проте Суд звертає увагу скаржниці на відсутність належного обґрунтування її доводів відносно того, яким чином обставина щодо розгляду судами подання про видачу виконавчого листа могла вплинути на порушення строку звернення до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року. Відповідні докази з цього приводу також відсутні. 
Щодо посилання скаржниці на наявність ухвали Касаційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року слід зазначити, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень указаним судовим рішенням відмовлено у відкритті  касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2019 року. Тобто предметом оскарження було інше судове рішення, ніж те, про перегляд якого подану зазначену касаційну скаргу. 
З урахуванням відсутності належного обґрунтування доводів скаржниці про поважність пропуску строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року, а також відповідних доказів на їхнє підтвердження, Суд не вбачає підстав визнавати їх поважними.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів із дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Скаржницею до касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору, проте надіслано витяг з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 26 грудня 2019 року, у якому зазначено про отримання нею заробітної плати за період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2019  року.
Відповідно до частини першої  статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір»  установлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отож звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду. Суд, вирішуючи це питання, ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.
Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставин, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Надані скаржницею відомості не містять інформації про її доходи за весь попередній календарний рік, тобто з 01 січня 2019 до 31 грудня 2019 року, тому є неналежними доказами того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік.
Доказів на підтвердження наявності встановлених частиною першою  статті 8 Закону України «Про судовий збір»  обставин, які є підставою для звільнення від сплати судового збору за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, скаржниця не надала.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Цим же пунктом визначено ставку за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою і, звернувшись до суду в 2017 році, заявила дві позовні вимоги немайнового характеру і одну майнову вимогу на суму 1142822 грн.
За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, установленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Згідно з положенням Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.
Отже, за подання цієї касаційної скарги скаржниця мала сплатити 18560,00 грн (200 % від 9280,00 грн (1600,00 грн х 0,4 х 2 + 8000 грн, що не перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача -  Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) -   UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення  платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин відповідно до норм статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків, а саме: сплати судового збору і надіслання відповідних доказів на підтвердження його сплати; подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його  поновлення і надіслання відповідних доказів.
Керуючись статтями 169, 248, 328, 329, 330, 332, КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року в справі №813/1/18.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року в справі №813/1/18 залишити без руху.
Надати скаржниці строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржницею підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р.  Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В.  Кашпур
                                                                                                    С.А.  Уханенко