ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003324 пров. № А/857/775/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,
за участю секретаря судового засідання                    Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року (головуючий суддя Кравців О.Р., м. Львів, повний текст складено 05.12.2019) по справі за адміністративним позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

фізична-особа підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області №ЛВ2697/1603/АВ/ФС від 29.05.2019.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу №ЛВ2697/1603/АВ/ФС від 25.09.2019. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області судові витрати у виді судового збору у сумі 1251 (одна тисяча двісті п`ятдесят одна) грн. 90 коп.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Держпраці у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає таке незаконним  та необґрунтованим через допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до направлення №1005 від 03.05.2019 про проведення інспекційного відвідування у Підприємця на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 03.05.2019 №1005-П головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Ракубовчук Світланою Богданівною було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , за результатами якого було складено акт інспекційного відвідування №ЛВ2697/1609/АВ від 07.05.2019, яким зафіксовано порушення законодавства про працю, а саме вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413. Складений за результатами проведення інспекційного відвідування акт підписано головним державним інспектором Управління Ракубовчук Світланою Богданівною та ФОП ОСОБА_1 власноруч, без жодних заперечень та зауважень.
29.05.2019 першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Грицак О.О. винесено постанову №ЛВ2697/1603/АВ/ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 125 190 гривень за порушення вимог ч. 1 та ч. 3 ст.24 КЗпП України, ПКМУ № 413 на підставі абзацу 2 частин 2 ст. 265 КЗпП України.
В ході інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 , за її фактичним місцем здійснення господарсько: діяльності: Львівська обл., Путомитівський р - н, с. Солонка, Кафе-Бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» за виконанням трудової функції виявлено особу, яка представилась як ОСОБА_2 , яка повідомила, що працює у ФОП ОСОБА_1 три тижні. У даному закладі працює офіціанткою, отримує заробітну плату у розмірі 130 грн за зміну. Зміна з 11.00 год. до 18.00 год., виходить на зміну два рази на тиждень. Станом на 07 травня 2019 року жодних договорів (трудового чи договору на виконання робіт чи надання послуг) із роботодавцем ОСОБА_1 не укладала і не підписувала.
Факт виконання ОСОБА_2 роботи офіціанта підтверджується також і матеріалами відео зйомки, зробленої в ході інспекційного відвідування.
ФОП ОСОБА_1 повідомила, що здійснює підприємницьку діяльність одноосібно, найманих працівників немає. Стосовно ОСОБА_2 пояснила, що така їй допомагала (зокрема була офіціантом). Жодних документів, які б підтверджували факт належного оформлення трудових відносин із ОСОБА_2 суб`єктом господарювання в ході інспекційного відвідування надано не було.
Отже, інспектором праці із матеріалів проведення інспекційного відвідування правильно встановлено порушення вимог трудового законодавства в частині фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.
Більше того, згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.
А тому, апелянт вважає, що винесена постанова про накладення штрафу №ЛВ 2697/1603/АВ/ФС від 29.05.2019 про накладення штрафу на підприємця у розмірі 125 190 гривень за порушення вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ № 413 на підставі абзацу 2 частини 2 ст.265 КЗпП України є обґрунтованою та законною.
Отже, відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування та податків, посадовою особою Головного управління Держпраці у Львівській області правомірно накладено штраф на ФОП ОСОБА_1 у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Також апелянт зазначає, що була дотримана процедура винесення постанови про накладення штрафу. Зокрема п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (далі - Порядок №509) передбачає, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі, в тому числі, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.
Відповідно до п.6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Пункт 7 передбачає що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обгрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
В даному випадку виклик було надіслано 20.05.2019 за вихідним номером №317/2/11-39, яким призначено розгляд справи на 11:30 год 29.05.2019.
Всі виклики на розгляд справи скеровувалися позивачу на його офіційну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.
Та обставина, що підприємцем не було одержано надісланий йому повторний виклик, знаходиться за межами компетенції Управління, не залежала від нього, а тому не може бути безумовним свідченням протиправності оскаржуваних постанов.
Суд першої інстанції не надав уваги тому факту, що відповідно до журналу ведення телефонограм 22.05.2019 року о 10 год. 30 хв. за номером 0987181296 (номер, вказаний в ЄДР як офіційний номер підприємця) надано телефонограму, яку отримано ОСОБА_1 .
Більше того, суд першої інстанції не взяв до уваги і той факт, що під звукозапис у суді першої інстанції підприємець повідомила, що номер телефону, що вказаний у журналі ведення телефонограм (на який було передано телефонограму) є діючим більше того, на запитання представника Управління «чи можливо за цим номером до Вас додзвонитися», ОСОБА_1 повідомила, що «так, можна», більше того, зазначила, що і цей номер дійсно є її номером, який в тому числі вказаний в ЄДР як офіційним номер підприємця.
Разом із тим, жодного клопотання про відкладення розгляду справи підприємцем не надано, у зв`язку із чим розгляд справи відбувся без участі представника Підприємця, тому постанова про накладення штрафу була надіслана позивачу поштою 30.05.2019 відповідно до абзацу 3 п.8 Порядку №509, яка містить вимогу про те, що постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з направлення №1005 від 03.05.2019, виданого на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 03.05.2019 №1005-П, терміном з 07.05.2019 по 08.05.2019 Головним управлінням Держаці у Львівській області направлено для проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 головного державного інспектора відділу нагляду за додержанням законодавства про працю Управління з питань праці Ракубовчук Світлану Богданівну та інспектора праці - головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Львові Мітіна Віталія Сергійовича, за участю інспектора праці - головного спеціаліста юридичного відділу Солонківської сільської ради Пустомитівського району Кармелюка Тараса Богдановича. За результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , здійсненого 07.05.2019 з 11:50 год. по 17:30 год. у її присутності складено акт №ЛВ2697/1609/АВ, яким зафіксовано порушення ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України №413, зокрема, що з метою інспекційного відвідування на підставі направлення від 03.05.2019 №1005 у ФОП ОСОБА_1 , головними державними інспекторами Ракубовчук С.Б., Мітіним В.С. та інспектором праці Солонківської сільської ради Пустомитівського району Кармелюком Т.Б. , 07.05.2019 здійснено вихід за місцем здійснення господарської діяльності, а саме: Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка.
За вищевказаною адресою зафіксовано особу, яка представилась ОСОБА_2 , за виконанням трудової функції (що підтверджується фото та відеофіксацією, зробленими під час контрольного заходу та долучені до матеріалів здійсненого інспекційного відвідування). Під час інспекційного відвідування ОСОБА_2 надала пояснення, у якому зазначила, що працює у ФОП ОСОБА_1 (кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1») три тижні. У даному закладі працює офіціанткою, отримує заробітну плату у розмірі 130 грн. за зміну. Зміна з 11:00 год до 18:00 год., виходить на зміну два рази на тиждень. Станом на 07.05.2019 жодних договорів (трудового чи договору на виконання робіт чи надання послуг) із роботодавцем ОСОБА_1 не укладала і не підписувала. ФОП ОСОБА_1 повідомила, що здійснює господарську діяльність одноосібно, найманих працівників немає.
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 у період січень 2018 року - травень 2019 найманих працівників не має, жодних договорів  з праці не укладала. Діяльність здійснює одноособово. ОСОБА_2 , яка знаходилась у її закладі 07.05.2019 допомагала, зокрема була офіціантом. ОСОБА_2 надала письмові пояснення, у яких вказала, що у ФОП ОСОБА_1 (кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1») 3 тижні працює офіціанткою, отримує 130 гривень за зміну, на яку виходить двічі на тиждень з 11:00 год. по 18:00 год. Станом на 07.05.2019 жодних договорів (трудових чи на виконання робіт) із ФОП ОСОБА_1 не укладала.
Згідно з рішенням щодо розгляду справи про накладення штрафу №ЛВ2697/1603/АВ/ТД від 16.05.2019, розглянувши акт інспекційного відвідування від 07.05.2019 №ЛВ2697/1603/АВ встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги ст. 24 КЗпП України, а тому вирішено призначити до розгляду справу про накладення штрафу 29.05.2019. Згідно з листом від 20.05.2019 №317/2/11-39 «Виклик на розгляд справи» Головне управління Держпраці у Львівській області скерованим ФОП ОСОБА_1 повідомлено, що 29.05.2019 о 11:30 в приміщенні Головного управління Держпраці у Львівській області здійснюватиметься розгляд справи про накладення штрафу, за результатами проведеного інспекційного відвідування.
Відповідно до відомостей журналу реєстрації телефонограм, 22.05.2019 уповноваженою особою відповідача ОСОБА_6 передано телефонограму за моб. номером: НОМЕР_1 щодо виклику на розгляд справи про накладення штрафів на 29.05.2019 о 11:30 год. ФОП ОСОБА_1 28.05.2019 за вх. №5365/4/04.6-09 позивачу Головним управління Держпраці направлено лист «Про виклик для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП», у якому повідомлено, що в ході проведення інспекційного відвідування виявлено порушення, яке містить ознаки адміністративного правопорушення. Враховуючи наведене відповідач просив особисто з`явитися у приміщення Головного управління Держпраці у Львівській області 07.06.2019 о 10:00 год. для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП. Згідно з відомостями поштової квитанції, такий передано для пересилання позивачу лише 31.05.2019.
29.05.2019 Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ2697/1603/АВ/ФС, відповідно до якої керуючись ст. 259 КЗпП України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 та на підставі абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф  у розмірі 125190,00 грн. 
Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що Указом Президента України №386/2011 від 06.04.2011 затверджено Положення про Державну інспекцію України з питань праці (далі      Положення №386, чинне станом на момент виникнення спірних правовідносин, втратило чинність з 22.06.2019).
Відповідно до п.п.1, 2 Положення про Державну інспекцію України з питань праці (далі  Положення №386, чинне станом на момент виникнення спірних правовідносин, втратило чинність з 22.06.2019), затвердженого Указом Президента України №386/2011 від 06.04.2011, Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.
Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначається постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації ст. 259 Кодексу законів про працю України та ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 26.04.2017 №295, якою, зокрема, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), втратила чинність на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №826/8917/17.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Також як вірно враховано судом першої інстанції, що п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Згідно з п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Відповідно до п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.
Згідно з п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Положення п. 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
Відповідно до п. 7 Порядку 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.
Обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Відповідно до п. 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.
Якщо особа з`явилася на засідання, взяла у ньому участь і не клопотала про відкладення, то несвоєчасність отримання повідомлення (порушення п`ятиденного строку) не є підставою для визнання постанови протиправною.
Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.06.2019 у справі №813/3415/18 (адміністративне провадження №К/9901/5962/19), яку відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України суд першої інстанції врахував при прийнятті рішення у справі.
Судом першої інстанції також встановлено, що Рішення про розгляд справи про накладення штрафу №ЛВ/2697/1603/АВ/ТД прийнято першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Львівській області 16.05.2019 та призначено справу до розгляду штрафу на 29.05.2019 (час не зазначено). Також, у листі №317/2/11-39 від 20.05.2019 (понеділок) адресованого позивачу, ФОП ОСОБА_1 за підписом першого заступника начальника ГУ Держпраці у Львівській області проінформовано про розгляд справи про накладення штрафу 29.05.2019 о 11:30 год. Вказаний лист скеровано позивачу засобами поштового зв`язку згідно з відміткою відділення поштового зв`язку про прийняття списку №66 згрупованих поштових відправлень 20.05.2019 за адресою: АДРЕСА_1 .
Також судовому засіданні в суді першої інстанції позивач зазначила, що відповідного поштового відправлення від Головного управління Держпраці у Львівській області не одержувала, про розгляд справи дізналася 01.06.2019 вже після фактичного її розгляду, що відбувся 29.05.2019.
Судом першої інстанції з`ясовано, що відповідне поштове відправлення повернулося на адресу відповідача 22.06.2019 через повернення за зворотною адресою 21.06.2019. Причин повернення не зазначено.
Судом з`ясовано, що всупереч приписам п. 6 Порядку №509 позивача належним чином про розгляд справи 29.05.2019 не повідомлено, оскільки пункт 6 Порядку №509 передбачає обов`язок саме уповноважених посадових осіб здійснити повідомлення про розгляд справи одним із п`яти способів суб`єкта господарювання.
Суд вірно вважав, що сам по собі факт скерування рекомендованого листа за 9 днів позивачу не може свідчити про доведення до відома позивача про розгляд його справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду.
Суд також вірно вважав, що не заслуговують на увагу покликання відповідача на належне повідомлення позивача телефонограмою, оскільки журнал реєстрації телефонограм не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні ст. 72 КАС України. Інформація у журналі записана із слів ОСОБА_6 , повністю заперечується ФОП ОСОБА_1 , тексту телефонограми суду не надано, тому таке повідомлення, враховуючи приписи Порядку № 509, не може вважатися належним.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, що у справі «Гримковська проти України» (Grimkovskaya v. Ukraine, заява № 38182/03), рішення від 21.07.2011, Європейський суд з прав людини зробив такий висновок: «Уряд не довів, що заявниця мала реальну можливість брати участь у прийнятті відповідних рішень, включаючи можливість оскарження дій міської влади у незалежному органі. А тому, Суд не може зробити висновок, що у цій справі було досягнуто справедливого балансу».
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у пункті 45 рішення в справі «Бочаров проти України», пункті 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», пункті 43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята відповідачем передчасно, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач був позбавлений можливості брати участь в розгляді зазначеної справи, почути свої права та обов`язки, бути вислуханим, надати заперечення, своєчасно здійснити захист своїх порушених прав, пред`явити факти й наводити аргументи та докази, які могли бути враховані ГУ Держпраці у Львівській області, 
Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року по справі № 1.38.0.2019.003324 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 Т.І. Шинкар
                                                                                          Н.В. Ільчишин
повний текст складено 04.03.2020