Справа № 163/2566/14-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/65/20  Категорія: 1 	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
10 січня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
з участю: 
секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,
представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» Ліпкевича І. В.,
представника боржників адвоката Петрука Ю. М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягення заборгованості за кредитним договором, орган державної виконавчої служби - Любомльський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області за апеляційною скаргою боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , подану їхнім представником адвокатом Петруком Юрієм Михайловичем, на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 17 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (скорочено ТзОВ «Фінансова компанія «Веста») звернулося в суд із заявою про заміну ПАТ «Банк Форум» як вибулого у виконавчому провадженні № 47840142 стягувача на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Веста» (боржник  ОСОБА_1 ), мотивуючи її тим, що вищевказане виконавче провадженням, яке перебуває на виконанні у Любомльському РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, відкрите на підставі виданого Любомльським районним судом Волинської області виконавчого листа № 163/2566/14-ц про стягнення з боржників, якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором № 0603/08-22-ZNv. 26.03.2019 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» був укладений Договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/5, згідно якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за договором № 0603/08-22-ZNv. У зв`язку із цим статус ПАТ «Банк Форум» як кредитора і стягувача у виконавчому провадженні припиняється та замінюється його правонаступником.
Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 17 жовтня 2019 року заяву задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 47840142, відкритому на підставі виданого Любомльським районним судом Волинської області виконавчого листа № 163/2566/14-ц відносно боржника ОСОБА_1 , з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста».
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, адвокат Петрук Ю. М. в інтересах боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував наявність повідомлення сторін у виконавчому провадженні про заміну кредитора, не витребував матеріали виконавчого провадження № 47840142, суми залишку заборгованості за кредитним договором, суму, яку стягнуто у виконавчому провадженні, а тому вважає, що заява ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» задоволена безпідставно.
       Від ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» 10 січня 2020 року надійшов до суду відзив на апеляційну скаргу в даній справі, в якому вказано, що 06.08.2019 відповідно до рішення загальних зборів учасників товариства Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (код ЄДРПОУ 41264766) змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (код ЄДРПОУ 41264766). Відомості про зміну найменування внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підтверджень чого надано копію протоколу № 06/08-2019 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» від 06.08.2019 та копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.08.2019. Щодо доводів апеляційної скарги в відзиві вказано, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження». Відступлення права вимоги оформляється окремою угодою та не потребує укладення додаткових угод до кредитного договору, договорів забезпечення. Заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, боржник не надав доказів сплати заборгованості первісному чи новому кредитору.
Представник боржників адвокат Петрук Ю. М. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» Ліпкевич І. В. апеляційну скаргу не визнав та просив залишити її без задоволення. Інші учасники справи, їх представники в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явились.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін з наступних підстав.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим,  що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. З врахуванням встановлених обставин справи, суд прийшов до висновку, що доводи представника боржників не спростовують обґрунтованості заяви про заміну стягувача і її відповідності вимогам ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Судом першої інстанції встановлено, що ухваленим Любомльським районним судом Волинської області у справі № 163/2566/14-ц рішенням від 23.12.2014 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно стягнуто в користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0603/08/22-ZNv від 18.09.2008 в розмірі 25276,43 доларів США, що по офіційному курсу НБУ становить 327375,13 гривень.
Рішення суду набрало законної сили 24.02.2015 і за заявою позивача судом видані виконавчі листи.
Із наданої Любомльським районним відділом ДВС ГТУЮ у Волинській області інформації від 23.07.2019 встановлено, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № АСВП 47840142 по виконанню виконавчого листа Любомльського районного суду Волинської області № 163/2566/14-ц від 10.03.2015 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ «Банк Форум» 327 375,13 гривень заборгованості. 09.06.2015 державним виконавцем відкрито виконавче провадження; 10.06.2015 винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження; 27.07.2018 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і направлено до Головного управління ПФУ у Волинській області. Стягнення проводиться щомісячно, залишок кредитної заборгованості станом на 23.07.2019 становить 327375,13 гривень.
26.03.2019 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/5.
Предметом цього договору є те, що ПАТ «Банк Форум» відступає новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Веста» свої права вимоги до боржників, а останній набуває права вимоги первісного кредитор.
Боржниками за цим договором є позичальники, заставодавці, іпотекодавці та поручителі, зазначені у Додатку № 1, Додатку № 1.1, Додатку № 1.2 та Акті № 1 приймання-передачі документації до цього Договору, а також правонаступники, спадкоємці боржників та інші особи, до яких перейшли обов`язки боржників.
Згідно з реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, що наведений у Додатку № 1 до договору, ТОВ «Фінансова компанія «Веста» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за договором №0603/08/22- ZNv від 18.09.2008.
Висловлені представником боржників доводи і заперечення суд відхиляє з огляду на таке.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 1 Закону «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначено, що виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі «Матківська проти України» (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.
Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
З наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.
Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до положення ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про заміну сторони її правонаступником має право звертатися, крім сторін та виконавця, і заінтересована особа.
Норми Закону України «Про виконавче провадження» не містять заборон для суду, а ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, в якій прямо визначено правило поведінки, а саме можливість заміни боржника або стягувача не лише у відкритому виконавчому провадженні, а також і до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду України та Верховного Суду, викладених в постановах від 20.11.2013 у справі № 6-122цс13, від 06.02.2019 у справі № 199/6596/14-ц, 11.04.2019 у справі № 2/1522/7661/11, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
По своїй суті заміна кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Що стосується доводів апеляційної скарги про неповідомлення боржника про заміну стягувача, то вищенаведені норми матеріального права та умови укладеного Договору стосуються лише ризиків щодо укладення і виконання зобов`язання боржником первісному кредитору.
Крім цього, саме по собі повідомлення чи неповідомлення органу Державної виконавчої служби про відступлення стягувачем права вимоги новому кредитору правового значення не має, оскільки за змістом ч. 5 «Про виконавче провадження» заміна стягувача на його правонаступника здійснюється виключно у судовому порядку. Лише на підставі судового рішення цей правонаступник може набути статусу стягувача у виконавчому провадженні, без якого він позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно цього Закону.
Доводи та обставини, на які посилається представник боржників в апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновку суду, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Крім того, не убачається, яким чином ухвала, що оскаржується, впливає на інтереси ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення постанови, судові накази.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права,
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

 
Апеляційну скаргу боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , подану їхнім представником адвокатом Петруком Юрієм Михайловичем, залишити без задоволення.
Ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 17 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 15 січня 2020 року.

Головуючий 

Судді