УХВАЛА
23 січня 2020 року
м. Київ
справа №675/1827/19
провадження №51-241 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2019 року,
встановив: 
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року закрито провадження у справі за заявою засудженого                     ОСОБА_4 про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку суду, відповідно до статей 537, 539 КПК.
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 19 листопада 2019 року вказане рішення місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений просить Верховний Суд скасувати ці судові рішення  і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України             (далі – КПК) у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх  перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Право на оскарження судових рішень в касаційному порядку не є абсолютним. Так, згідно п. 8  ч. 1 ст. 129 Конституції України  однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, і лише                           у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення 
Положеннями ст. 539 КПК визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з ч. 6 ст. 539 КПК, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
За змістом статей 424 та 539 КПК, судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на ухвалу, якою вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, касаційному оскарженню не підлягає. 
Таким чином, оскаржувані судові рішення не є предметом перегляду суду касаційної інстанції. 
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду                              від 19 листопада 2019 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                   ОСОБА_3