ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року
м. Київ
Справа № 9901/619/18
Провадження № 11-928заі19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Князєва В. С.,
судді-доповідача Гриціва М. І., 
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В.,  Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
за участю секретаря судового засідання Біляр Л. В.,
представників:
позивача - адвоката Дульського О. Л., 
відповідача - Склярук Ю. В.,
третьої особи - Хорольського С. В.,
розглянула у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 серпня 2019 року (судді Бучик А. Ю., Данилевич Н. А., Желтобрюх І. Л., Кравчук В. М., Стрелець Т. Г.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, третя особа - Генеральна прокуратура України, про визнання протиправним та скасування рішення і
ВСТАНОВИЛА:
1. ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 08 травня 2018 року № 1353/0/15-18 «Про задоволення клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н. І. про тимчасове відсторонення голови Дружківського міського суду Донецької області Молібоги Г. В. від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності» (далі - Рішення).
Вимоги мотивував тим, що положеннями пункту 3 частини першої статті 481 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) визначені повноваження посадових осіб органів прокуратури - Генерального прокурора або його заступника щодо здійснення письмового повідомлення про підозру судді й перелік цих осіб є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає. Ці норми кореспондуються з положеннями частини шостої статті 49 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII). Проте всупереч наведеному нормативному регулюванню повідомлення про підозру здійснив не Генеральний прокурор чи його заступник, а за дорученням останнього працівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Козачина С. С.
Однією з гарантій суддівської незалежності є визначення спеціальних суб`єктів, які мають право повідомити професійного суддю про підозру, а тому передоручення відповідних повноважень є недопустимим.
Наголошує позивач й на незаконності відсторонення судді Молібоги Г. В. від здійснення правосуддя понад строк досудового розслідування, що є свавільним обмеженням конституційних прав судді.
2. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 05 серпня 2019 року відмовив у задоволенні позовних вимог.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного Рішення ВРП виходила з обґрунтованості та достовірності доказів, зібраних у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення з використанням свого службового становища. З посиланням на можливість настання ряду негативних наслідків суд дійшов висновку про неможливість перебування позивача на посаді очільника судової установи та здійснення ним правосуддя.   
3. ОСОБА_1 не погодився із цим рішенням і подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його й ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
У ній він наводить такі самі доводи щодо процесуальних порушень, допущених при проведенні кримінального провадження та постановленні Рішення. Також зазначає про свавільність дій ВРП, пов`язаних із втручанням у його приватне життя, оскільки таке втручання не відбулося на підставі закону.  
У відзиві на апеляційну скаргу ВРП зазначила, що в діях судді ОСОБА_1 наявний системний характер вчинення кримінальних корупційних правопорушень, тому застосування заходу забезпечення кримінального провадження є законним та обґрунтованим. Перевірка процесуальних повноважень особи, яка вручила судді письмове повідомлення про підозру, не входить до компетенції Ради. Виходячи з дня повідомлення позивачу про підозру, строк відсторонення судді від здійснення правосуддя відповідає строку, встановленому в частині другій статті 219 КПК України, протягом якого досудове розслідування щодо ОСОБА_1 має бути закінчено. 
У своєму відзиві ГПУ з наведенням аналогічних мотивів, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
4. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 10 вересня 2019 року відкрила апеляційне провадження у цій справі, а ухвалою від 30 вересня 2019 року призначила розгляд справи у судовому засіданні.
У судове засідання з`явися представник позивача - адвокат Дульський О. Л., який просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та апеляційній скарзі.
Представники відповідача - Склярук Ю. В. та ГПУ - Хорольський С. В. заперечили проти заявлених вимог і з покликанням на аргументи відзивів просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
5. Велика Палата Верховного Суду дослідила наведені в апеляційній скарзі доводи позивача та аргументи відзивів представників ВРП та ГПУ, заслухала пояснення представників учасників справи, перевірила матеріали справи, переглянула оскаржуване судове рішення і дійшла такого висновку.
6. Суд першої інстанції встановив обставини справи, які можна викласти у такий спосіб.
ОСОБА_1 здійснював правосуддя як професійний суддя (у 1997 році Верховна Рада України обрала його суддею безстроково).
Загальні збори суддів Дружківського міського суду Донецької області на зібранні 14 квітня 2017 року, протокол № 6, обрали ОСОБА_1 головою цього суду. Згідно з наказом від 14 квітня 2017 року № 14-К позивача призначено на посаду голови Дружківського міського суду Донецької області. 
03 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 52018000000000291  ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
03 травня 2018 року до ВРП надійшло клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н. І. від 26 квітня 2018 року про тимчасове відсторонення голови Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, строком на два місяці.
Рішенням Ради від 08 травня 2018 року № 1353/0/15-18 клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н. І. задоволено частково. Тимчасово, до 03 червня 2018 року, відсторонено суддю Дружківського міського суду Донецької області Молібогу Г. В. від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_1   для відновлення невиправданого втручання в гарантії суддівської недоторканості та незалежності, відновлення права на працю, пов`язаного з відправленням правосуддя, оскаржив це Рішення в судовому порядку.
7. Надаючи оцінку доводам учасників справи, Велика Палата Верховного Суду керується такими міркуваннями.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 131 Основного Закону в Україні діє ВРП, яка, серед іншого, ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя.
Згідно із частинами першою - третьою статті 155^1 КПК України рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності ухвалюється ВРП на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом.
Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до ВРП стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним) на будь-якій стадії кримінального провадження.
Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності повинно відповідати вимогам частини другої статті 155 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 155 КПК України у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) посада, яку обіймає особа; 5) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення; 6) виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; 7) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 49 Закону № 1402-VIII судді може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише Генеральним прокурором або його заступником. Суддя може бути тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя на строк не більше двох місяців у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом. Рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя ухвалюється ВРП.
Пунктом 1 частини першої статті 62 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) передбачено, що суддю може бути тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за рішенням ВРП у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
Суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення Радою рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше двох місяців. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (частина одинадцята статті 63 цього ж Закону).
Відповідно до частини першої статті 3 КПК України:
досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (пункт 5);
кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10);
притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 14);
судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (пункт 24).
Згідно з частиною першою статті 65 Закону № 1798-VIII рішення ВРП про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, продовження строку такого відсторонення може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні; 3) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
8. У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 оскаржує рішення ВРП про тимчасове відсторонення його від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що Рада ухвалила це рішення без урахування тієї обставини, що письмове повідомлення судді про підозру підписане заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницьким Н. І., а вручення повідомлення було доручене останнім та фактично здійснене начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ГПУ Козачиною С. С.
У зв`язку із цим ОСОБА_1 вважає, що він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки письмове повідомлення про підозру йому як судді вручив не Генеральний прокурор або його заступник, як це передбачено пунктом 3 частини першої статті 481 КПК України, а інший прокурор. Також, на переконання позивача, у спірних рішеннях не наведено жодної передбаченої нормами КПК України підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення судді від здійснення правосуддя, а єдиною підставою для постановлення оскаржуваних рішень став ризик підриву авторитету судової влади.
Із цього приводу Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.
Суддю може бути тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за рішенням ВРП у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності (пункт 1 частини першої статті 62 Закону № 1798-VIII). Відтак ВРП як на етапі застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, так і на етапі вирішення питання про його продовження має насамперед з`ясувати, чи притягується суддя до кримінальної відповідальності.
Притягнення до кримінальної відповідальності є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 14 статті 3 КПК України).
Отже, на час вирішення питання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя, ОСОБА_1 був притягнутий до кримінальної відповідальності.
Дотримуючись порядку, визначеного Законом № 1798-VIII і Регламентом, Рада як суб`єкт кримінальних процесуальних відносин має керуватися також положеннями КПК України, що визначають загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження і продовження строку їх дії.
Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що застосування їх не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 132 КПК України).
ВРП, вирішуючи питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, перевіряє повідомлення про підозру в частині обґрунтованості підозри.
Водночас повноваженнями щодо перевірки процесуального порядку вручення письмового повідомлення про підозру ВРП не наділена ані кримінальним процесуальним законом, ані Законом № 1798-VIII, ані іншими законами України.
9. Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1798-VIII тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється Вищою радою правосуддя на строк не більше двох місяців на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
За результатами розгляду клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про тимчасове відсторонення судді - голови Дружківського міського суду Донецької області Молібоги Г. В. від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності ВРП установила наявність зазначених підстав і відобразила їх у своєму рішенні від 08 травня 2018 року № 1353/0/15-18.
Питання ж про законність і обґрунтованість вручення судді письмового повідомлення про підозру не Генеральним прокурором або його заступником, а іншим прокурором має вирішуватися в межах кримінального провадження і не належить до компетенції ВРП.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на неврахування Радою його доводів про неповноважність суб`єкта, який вручив судді письмове повідомлення про підозру, як на підставу для скасування оскаржуваних рішень відповідача.
Оскільки виключно ВРП як колегіальний, незалежний конституційний орган державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні, наділена повноваженнями ухвалювати рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя та продовження такого тимчасового відсторонення, то встановлення наявності або відсутності правових підстав для цього здійснюється цим органом за власною оцінкою обставин, пов`язаних з оголошеною судді підозрою.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи питання обсягу судового розсуду при оцінці актів та дій органів державної влади під час реалізації ними їх виключної компетенції, вказав на те, що за загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів.
Оскаржуване рішення було прийнято у відкритому засіданні на підставі наявних у ВРП матеріалів, після їх дослідження та обговорення, за участю представника судді ОСОБА_1 - адвоката Дульського О. Л. При цьому кожному з учасників була надана можливість висловити свою позицію та долучити докази.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив відсутність обов`язкових (формальних) підстав для скасування рішення ВРП про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, встановлених пунктом 3 частини першої статті 65 Закону № 1798-VIII, оскільки рішення містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
На думку Великої Палати Верховного Суду немає підстав стверджувати, що висновки відповідача в оскаржуваному рішенні є свавільними, нераціональними, не підтвердженими доказами або помилковими щодо фактів.
При цьому слід зауважити, що питання про законність і обґрунтованість вручення судді письмового повідомлення про підозру не Генеральним прокурором або його заступником, а іншим прокурором має вирішуватися в межах кримінального провадження.
Надання оцінки цим обставинам не належить ані до повноважень ВРП, ані до повноважень адміністративного суду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 800/536/17 (провадження          № 11-589сап18).
10. За правилами частини першої статті 216 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Як згадувалося вище, 03 квітня 2018 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України. Якщо вести відлік двомісячного строку досудового розслідування від цієї дати, то рішення відповідача про тимчасове відсторонення судді Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до 03 червня 2018 року, не видається таким, що прийняте з порушенням вимог статті 216 КПК України.
У зв`язку із наведеним твердження позивача про відсторонення його від обов`язків судді понад строк проведення щодо нього цієї стадії кримінального провадження є безпідставним.  
11. Отож, можна підсумувати, що суд повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив докази у справі й, належним чином умотивувавши своє рішення, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 
Велика Палата Верховного Суду не встановила порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
12. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315, частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне і законне рішення, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, висновків цього суду не спростовують, а отже, підстав для скасування рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 серпня2019 рокунемає.
Керуючись статтями 266, 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                               В. С. Князєв
Суддя-доповідач                                                                                     М. І. Гриців
Судді:                                    Н. О. Антонюк                                            Н. П. Лященко
С. В. Бакуліна                                             О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук                                          В. В. Пророк
Ю. Л. Власов                                              Л. І. Рогач
Д. А. Гудима                                               О. М. Ситнік
Ж. М. Єленіна                                            О. С. Ткачук 
О. С. Золотніков                                        В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко                                              О. Г. Яновська
Л. М. Лобойко