ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/32/20	Суддя у першій інстанції -  Степаненко О.М. 	
Справа: №711/9120/19    Категорія: ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП  	Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.                                            	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 р.                                                                                              м. Черкаси

    Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 грудня 2019 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124,    ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., 

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, 17.11.2019 о 01 год. 35 хв. в м. Черкаси по вул. Кобзарьска, 181, ОСОБА_2 керував автомобілем Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до відомостям протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2019 серії БД № 131087, 17.11.2019 о 01 год. 36 хв. в м. Черкаси вул. Кобзарська, 181, ОСОБА_2 керував автомобілем, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв наїзд на перешкоду, а саме: дорожній знак та огородження. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б; 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Два протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду одночасно, тому розглядались з дотриманням ст. 36 КУпАП.
Постановою Придніпровського районного суду  м.Черкаси від 18 грудня 2019, ОСОБА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та  стягненням судового збору у сумі 384,20 грн. на користь держави.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.12.2019, та ухвалити нову постанову, якою визнати його не винним у вчиненні адміністративних правопорушень  за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, такою, що винесена  з порушенням норм процесуального та матеріального права. Апелянт зазначає, що при розгляді справи судом порушено його право на захист передбачене ст. 268 КУпАП; порушена процедура дослідження розгляду доказів по справі; не допитано свідків, при цьому суд поклався лише на письмові пояснення свідків.
Крім того, скаржник вказує, що не визнає своєї вини у вчинених правопорушеннях, так як взагалі на момент ДТП не керував автомобілем, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння,  а пояснення щодо обставин справи були написані ним під тиском працівників поліції. А суд, в свою чергу визнавши ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушень за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, на думку скаржника,  упереджено віднісся до останнього та розглянув справу за відсутності належних доказів скоєння вказаних правопорушень.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з мотивів в ній наведених. Просив скасувати оскаржувану постанову і ухвалити нову, якою закрити провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того,  статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до  ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вищевказані вимоги закону  суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. 
При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. 
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні вказаних правопорушень. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №131088 від 17.11.2019 (а.с.1);
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №131087 від 17.11.2019 (а.с.2);
- даними письмового пояснення ОСОБА_1 де останній власноруч написав, що саме він керував автомобілем та не впоравшись з керуванням виїхав на узбіччя (а.с.3);
- даними рапорту інспектора взводу №2 роти№3 УПП в Черкаській області Забудської А.В.
- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння як на прилад «Драгер» так і в КЗ «ЧОНД» (а.с.4);
- даними  схеми місця ДТП (а.с.20);
- даними  відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП  повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 . 
Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також  винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .
Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, в тому числі й надання пояснень під тиском працівників поліції, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаних правопорушень та його винуватість, суду не надано. 
   Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а тому не вбачаю підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції стосовно ОСОБА_1 . 
   На підставі викладеного та керуючись ст.ст.245, 251, 252, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  залишити без задоволення.  
Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                       М.О. Ятченко