Постанова
Іменем України
13 січня 2020 року
м. Київ
справа № 759/20263/14-ц
провадження № 61-11279св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Литвиненко І. В., Висоцької В. С., Фаловської І. М.,
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Київського апеляційного суду  від 28 травня 2019 року у складі судді Кримської О. М. у справі за позовом  за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2014 року  року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2  про стягнення заборгованості в сумі 332 967, 57 грн.
У липні 2015 року відповідач ОСОБА_1 подав зустрічний позов,  в якому просив визнати поруку, встановлену договором поруки № 2145/ZФПОР-07 від 06.12.2007, припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Святошинський районний суд м. Києва від 23 березня 2016 року первісний позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 190,92 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 11.09.2014 року, складає 183 772 (сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят дві) грн. 41коп. У задоволенні решти вимог первісного позову відмовлено. 
Зустрічний позов задоволений у повному обсязі.
Визнано поруку, встановлену договором поруки № 2145/ZФПОР-07 від 06.12.2007, припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 329 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , як поручителя, про стягнення заборгованості по кредитному договору поза межами шестимісячного строку з дня зміни умов кредитного договору, а тому порука припинена.
Позичальником не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку із чим заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 190,92 доларів США в межах строків позовної давності за період з жовтня 2011 року по 01.09.2014 року стягнута з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк». 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду  від 28 травня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В., яка подана представником Сидоренко Наталією Миколаївною, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою. на підставі пунктів 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що сплив річного строку з дня складання повного тексту ухвали є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
ПАТ «Дельта Банк» у касаційній скарзі просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що в березні 2015 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію, що мало наслідком скорочення штату та контроль за справою був втрачений, представник ПАТ «Дельта Банк», що супроводжував справу звільнився з банку та не передав матеріали справи іншому представнику.Крім того, представник заявника зазначає про те, що було прийнято рішення скасувати всі довіреності на представництво ПАТ «Дельта банк» відповідно до наказу № 25 від 03.03.2015 року.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судом встановлено , що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року первісний позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою задоволено в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, станом на день постановлення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Представник ПАТ «Дельта Банк» не був присутній в судовому засіданні під час проголошення судового рішення від 23 березня 2016 року.
23 березня 2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» - Самойлова Є.О. зверталась до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника ПАТ «Дельта Банк», до якої була додана довіреність від 17 березня 2016 року на представництво інтересів ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.
Копію вказаного рішення суду від 23 березня 2016 року отримано ПАТ «Дельта Банк» 14 квітня 2016 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.
Апеляційна скарга подана представником ПАТ «Дельта Банк» - Сидоренко Н. М. 16 травня 2019 року.
В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що представник, що супроводжував цивільну справу № 759/20263/14-ц не передав матеріали справи новому представнику. Вказувала, що під час проведення працівниками АТ «Дельта Банк» інвентаризації виявилось, що оскаржуваним рішенням позов банку задоволено частково, а зустрічний в повному обсязі та визнано поруку, встановлену договором поруки від 06.12.2007 року, припиненою.
Посилалась на те, що згідно з наказом № 25 від 03.03.2015 року «Про скасування довіреностей» у зв`язку із запровадженням в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в банку Кадирова В.В. було прийнято рішення з 03.03.2015 року видані АТ «Дельта Банк» до 03.03.2015 року всі та будь-які довіреності на представництво АТ «Дельта Банк» та/або вчинення правочинів від його імені. Всім працівникам банку, яким (як представникам/повіреним Банку) Банком було видано довіреність на представництво та/або вчинення правочинів, та які скасовуються відповідно до цього наказу, повернути довіреності уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації,  тому ПАТ «Дельта Банк» було позбавлено можливості здійснити відповідні дії щодо оскарження рішення
Отже, з часу ухвалення рішення пройшло більше одного року.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, станом на день постановлення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Виходячи з аналізу наведених норм слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня отримання судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).
Судом апеляційної інстанції вірно встановлено те, що посилання представника скаржника на скасування всіх довіреностей на представництво ПАТ «Дельта банк» відповідно до наказу № 25 від 03.03.2015 року, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, яка виникла внаслідок обставин непереборної сили, оскільки довіреність від 17 березня 2016 року, відповідно до якої ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. уповноважує Самойлову Є.О. представляти інтереси банку, була видана вже після винесення наказу № 25 від 03.03.2015 року «Про скасування довіреностей».                                                                                                                                                  Встановивши, що ПАТ «Дельта Банк» пропустив річний строк звернення до суду з апеляційною скаргою, та врахувавши те, що причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження рішення суду не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги поданої після спливу одного року, а на обставини непереборної сили представник позивача не посилається, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Доводи касаційної скарги про те, що в березні 2015 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію, що мало наслідком скорочення штату та втрата контролю над справою, а також те, що представник ПАТ «Дельта Банк», що супроводжував справу звільнився з банку та не передав матеріали справи іншому представнику, не дають підстав для висновку про те, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від  28 травня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                І. В. Литвиненко
 
                                                                                                          В. С. Висоцька                     
 
І. М. Фаловська