УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 676/5481/19
Провадження № 22-ц/4820/461/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,
секретар судового засідання Гриньова А.М.,
з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/5481/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2019 року (суддя Бондар О.О., повне судове рішення складено 24 грудня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Жванецької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
20 серпня 2019 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду з вказаним позовом з урахуванням уточнених позовних вимог від 25 жовтня 2019 року, зазначав, що 21 грудня 2017 року матір ОСОБА_5 заповіла йому земельну ділянку площею 2,16 га кадастровий номер 6822486800:05:020:0021, розташовану на території Рудської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Він фактично вступив в управління спадковим майном. Нотаріус відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини в зв`язку з пропущенням строку. Вважає, що строк пропустив з поважних причин, оскільки в березні-квітні 2019 року хворів сам і на стаціонарному лікуванні перебував його малолітній син.
Тому, позивач просив визначити йому додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 .
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2019 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на незаконність судового рішення. Судом визначений додатковий строк позивачеві для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності поважних причин пропуску такого строку. 
У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав. Представник позивача визнав її необґрунтованою в повному обсязі.
Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Згідно з п. 3 і п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гаврилівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області померла ОСОБА_5 , єдиним спадкоємцем якої за заповітом від 21 грудня 2017 року є її син ОСОБА_3 .
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 29 серпня 2019 року №57375805 спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.
Згідно з довідкою ПП «Медичний центр Звіробій» за № 004305 від 01 квітня 2019 року (а.с.60) у ОСОБА_3 виявлено пошкодження зв`язок правого колінного суглобу, що є підставою для звільнення від роботи до 10 квітня 2019 року із продовженням звільнення до 20 квітня 2019 року.
Із відомостей епікризу Хмельницької обласної дитячої лікарні (а.с.61) слідує, що син позивача ОСОБА_6 з 20 березня 2019 року по 29 березня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в цьому лікувальному закладі.
Листом від 07 серпня 2019 року №539/01-16 приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцевич Г.В. відмовила ОСОБА_3 в оформленні спадщини з підстав пропуску строку для її прийняття. 
Наведене підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини 
встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Перелік обставини, які свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини законом не визначено, а тому вони підлягають з`ясуванню та оцінці судом у кожному конкретному випадку.
При вирішенні спору суд першої інстанції правильно виходив з того, що лікування позивача, а також перебування сина позивача на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній дитячій лікарні, з урахуванням їх строку лікування і поставлених діагнозів, є поважними причинами, що перешкоджали ОСОБА_3 своєчасно звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини.
А тому, висновок суду про необхідність визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини, є обґрунтованим.
За наслідком розгляду справи №565/1145/17 у постанові від 26 червня 2019 року Верховний Суд висловив позицію щодо критеріїв визначення поважності причин попуску строку для прийняття спадщини з наведенням переліку окремих причин, які такими визнаються: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Однак цей перелік не є вичерпним.
З огляду на наведене, підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини з посиланням на невідповідність причин пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини, згаданій правовій позиції.
Разом з тим, при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 суд першої інстанції допустив помилку.
Зі змісту ч. 2 ст. 1272 ЦК України слідує, що підставою для вирішення спору в судовому порядку у правовідносинах, що виникли, є відсутність письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину.
Згідно з усталеною судовою практикою у такому спорі при відсутності інших спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Отже, визначення кола спадкоємців при розгляді такої категорії спорів є обов`язковим.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).
Відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
У силу ч. 5 ст. 12 ЦПК України обов`язком суду першої інстанції є, зокрема роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяння повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, що включає встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову. 
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (ст. 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Суд за наявності у матеріалах справи відповідних відомостей не звернув уваги на коло спадкоємців після смерті спадкодавця, зокрема на те, що в спадковому реєстрі відсутні відомості про прийняття спадщини іншими особами, у тому числі ОСОБА_1 . 
Наведені порушення судом норм права призвели до помилкового ухвалення рішення в частині вимог до ОСОБА_1 , яка не повинна відповідати за пред`явленою вимогою, оскільки не є спадкоємцем у розумінні ЦК України, а відповідно належним відповідачем у справі.
У зв`язку з наведеним частково заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування рішення суду.
Рішення суду в частині задоволення позову до ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову в позові. В решті судове рішення необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2019 року в частині позову до ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 03 березня 2020 року.

Суддя-доповідач О.І. Талалай 

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта