ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 р. 	Справа № 524/5206/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.11.2019, суддя Предоляк О.С., по справі № 524/5206/19
за позовом       ОСОБА_1  
до    Інспектора ВБДР батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Охріцького Ігоря Анатолійовича      третя особа      Департамент патрульної поліції Національної поліції України 
про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора ВБДР батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Охріцького І.А. серії НК № 304850 від 08.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
          Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.11.2019 року у задоволенні позову відмовлено.
          Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судовим розглядом, 08.07.2019 року інспектора ВБДР батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Охріцького І.А. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії НК №304850, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосоване стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.
За даними оскаржуваної постанови, 08.07.2019 року о 17 год. 02 хв.   ОСОБА_1 на перехресті вул. Театральна вул . Гагаріна у м . Кременчук , будучи відповідальною особою за проведення ремонтних робіт, а саме усунення розриву трубопроводу, порушив правила, норми та стандарти по обслуговування місця проведення робіт, а саме відсутні відповідні дорожні знаки, чим порушив СОУ 45.2-00018112-006:2006 «Безпека дорожнього руху. Порядок огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з ненадання позивачем доказів, які підтверджували відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення, з огляду на що судовим розглядом не спростовано обставини, викладені у постанові про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
          Так, притягаючи позивача до адміністративної відповідальності відповідач встановив наявність в його діях/бездіяльності ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначена відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.
В силу п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,
Статтею ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є  наявність події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені Законом України «Про дорожній рух».
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані, зокрема, забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.
          Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про дорожній рух» усі роботи по будівництву, реконструкції і ремонту автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів повинні здійснюватись згідно з проектами та вимогами правил, нормативів і стандартів України з безпеки дорожнього руху.
Так, 08.07.2019 року інспектором ВБДР батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Охріцьким І.А. виявлено транспортний засіб ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , який пошкоджений падінням на нього бетонної опори для електричної мережі.
Із матеріалів справи встановлено, що у період з 05.07.2019 року по 05.09.2019 року на тепловій мережі в районі житлового будинку № 13 по вул. Гагаріна у м. Кременчук Полтавської області КП «Теплоенерго» проводились аварійні роботи.
Інспектором ВБДР батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Охріцьким І.А. на місці подій встановлено, що під час проведення ремонтних робіт позивачем, як відповідальною особою - начальником ремонтної дільниці КП «Теплоенерго», за відсутності головного інженера КП "Теплоенерго" ОСОБА_2 який перебував у відпустці, порушено правила, стандарти та норми по обслуговуванню місця провадження ремонтних робіт, що виразилось у відсутності дорожніх знаків для забезпечення безпеки дорожнього руху, падіння бетонної опори для електричної мережі, яке відбулось поза межами огородженої території для проведення робіт, чим створило небезпеку та перешкоду для учасників дорожнього руху, а також загрозу життю та здоров`ю громадян.
Вказані обставини зафіксовані у акті обстеження ділянки вулично шляхової мережі, відповідно до якого відсутні дорожні знаки 4.7 «Об`їзд перешкоди з правого боку», 4.8 «Об`їзд перешкоди з лівого боку », 1.37 «Дорожні роботи», схему, фотознімки з місця вчинення правопорушення.
Враховуючи, що диспозиція ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення саме нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, притягнення до адміністративної відповідальності у даному випадку має здійснюватись із обов`язковим посиланням на конкретні нормативи, що були порушені ОСОБА_1 .
          Так, відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що ним не вжито заходів щодо належної організації проведення ремонтних робіт, не забезпечено безпеки дорожнього руху, що полягали у відсутності дорожніх знаків, чим порушено СОУ 45.2-00018112-006:2006 «Безпека дорожнього руху. Порядок огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг».
Так, зазначені СОУ 45.2-00018112-006:2006 «Безпека дорожнього руху. Порядок огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг» були затверджені наказом Укравтодору від 01.03.2006 № 76.
Втім, відповідно до наказу Державного агентства автомобільних доріг України від 14.12.2018 року № 403 «Про скасування стандартів Укравтодору» у зв`язку із набранням чинності ДСТУ 8749:2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт», ДСТУ 8751:2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження дорожні і напрямні пристрої. Правила використання. Загальні технічні вимоги», ДСТУ 8752:2017 «Безпека дорожнього руху. Проект організації дорожнього руху. Правила розроблення, побудови, оформлення. Вимоги до змісту», ДСТУ 8745:2017 «Автомобільні дороги. Методи вимірювання нерівностей основи і покриття дорожнього одягу», ДСТУ 8746:2017 «Автомобільні дороги. Методи вимірювання зчіпних властивостей поверхні дорожнього покриття», скасовано чинність з 01.01.2019 року, зокрема СОУ 45.2-00018112-006:2006 «Безпека дорожнього руху. Порядок огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг».
Таким чином, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення нормативу СОУ 45.2-00018112-006:2006, який на той момент втратив чинність.
За таких обставин колегія суддів зазначає про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначеного відповідачем у оскаржуваній постанові про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
При цьому, посилання відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, стосовно того, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення відбулось за неналежне виконання завдань та обов`язків, викладених у посадовій інструкції начальника ремонтної дільниці цеху теплових мереж, спростовуються змістом диспозиції зазначеної норми Кодексу України про адміністративні правопорушення та самої оскаржуваної постанови, у якій вказано про порушення позивачем безпосередньо СОУ 45.2-00018112-006:2006.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржувана постанова інспектора ВБДР батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Охріцького І.А. серії НК № 304850 від 08.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є незаконною.
На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо доведеності наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закриттю. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.11.2019 по справі № 524/5206/19  скасувати.
          Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
          Скасувати постанову інспектора ВБДР батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Охріцького І.А. серії НК № 304850 від 08.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов