ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року 
м. Київ
cправа №  911/2686/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Кушнір І.В., 
за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.
та представників
позивача-1: не з`явились,
позивача-2: не з`явились,
відповідача: Гурський М.Р.,
ОГП: Костюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства "Беріг" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у Касаційному господарському суді Верховного Суду під час розгляду касаційної скарги Прокурора Київської області
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019
та рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2019 
у справі № 911/2686/18 
за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі:
1) Гірської сільської ради;
2) Бориспільської районної державної адміністрації Київської області
до Приватного підприємства "Беріг"
про стягнення 611 594, 28 грн. та розірвання договору оренди землі, 
(у судовому засіданні 10.02.2020 оголошувалась перерва до 13.02.2020),
В С Т А Н О В И В:
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 касаційну скаргу Прокурора Київської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 та рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2019 у справі № 911/2686/18 залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 та рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2019 у справі № 911/2686/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишено без змін.
16.01.2020 відповідачем було подано до Суду заяву про відшкодування судових витрат у справі № 911/2686/18, у якій представник відповідача просив покласти на позивача судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені відповідачем під час розгляду у Касаційному господарському суді Верхового Суду справи за касаційною скаргою Прокурора Київської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 та рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2019, у якій зазначив, що всі необхідні докази для відшкодування судових витрат будуть надані додатково.
До Верховного Суду 21.01.2020 подано заяву про відшкодування судових витрат з Заступника прокурора Київської області у розмірі 28 000 грн. з відповідними доказами.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 призначено розгляд заяви Приватного підприємства "Беріг" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу на 10.02.2020 та надано учасникам справи можливість подати заперечення на відповідну заяву.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 10.02.2020 від Прокуратури Київської області надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких прокурор зазначає, що вказані у заяві витрати на оплату правничої допомоги є необґрунтованими та не підлягають сплаті, оскільки тривалість підготовки документів та загальна вартість робіт є явно завищеними, не відповідає принципам розумності, обґрунтованості та є не співмірною зі складністю справи та обсягом виконаних робіт. Заявником не надано суду будь-які документи чи інші докази щодо витрат адвоката у зв`язку з обсягом наданих послуг, а саме часом, витраченим адвокатом на виконання виконаних робіт та чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. 
Також до Суду 13.02.2020 від Офісу Генерального прокурора надійшли пояснення, у яких прокурор вказує, що зі змісту ст.ст. 45, 53, 123, 129 ГПК України вбачається, що розподіл судових витрат здійснюється між сторонами у справі, отже прокурор у розподілі судових витрат в даному випадку участі не бере (оскільки звертався в інтересах позивачів).
Заслухавши доповідь головуючого судді та пояснення представника відповідача та прокурора, розглянувши заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2-4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст.126 ГПК України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Відповідачем в якості доказів понесення останнім витрат на правничу допомогу під час розгляду справи №911/2686/18 в суді касаційної інстанції надано: додаткову угоду №3 від 13.01.2020 до договору про надання правової допомоги №08-01 від 09.01.2019; акт приймання-передачі від 17.01.2020 наданої правової допомоги згідно з додатковою угодою № 3 до договору про надання правової допомоги №08-01 від 09.01.2019; рахунок-фактуру № 01.20-048 від 17.01.2020 на оплату наданих послуг з представництва та захисту інтересів клієнта у Верховному Суді на суму 28 000 грн.; заключну виписку з рахунку Адвокатського об`єднання "ОМП" за період з 21.01.2020 по 21.01.2020 про перерахування платежу у розмірі 28 000 грн. з призначенням платежу (дослівно з виписки) "за надання правовоє допомоги з представництва та захисту інтересів Клі_нта у Касаційному господарському суді Верховного суду, зг до. угоди №3 та до.№08-01 від".
Крім того в матеріалах справи наявний договір № 08-01 про надання правової допомоги від 09.01.2019, укладений між ПП "Беріг" та Адвокатським об`єднанням "ОМП", свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4708 від 25.10.2011, ордер серії КВ № 391440 від 09.01.2019, ордер серії КВ № 436928 від 02.04.2019, відомості з Єдиного реєстру адвокатів України.
Як вбачається з п. 1 додаткової угоди №3 адвокатське об`єднання надає клієнту правову допомогу з представництва та захисту інтересів клієнта у Касаційному господарському суді Верховного Суду у зв`язку із розглядом справи №911/2686/18 за касаційною скаргою Заступника прокурора Київської області в інтересах Гірської сільської ради та Бориспільської районної державної адміністрації Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2019 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019, а саме: вивчення матеріалів касаційної скарги, формування правової позиції по справі; представництво адвокатом адвокатського об`єднання інтересів клієнта в Касаційному господарському суді Верховного Суду у справі №911/2686/18; підготовка відзиву на касаційну скаргу, письмових заперечень, пояснень по суті справи, підготовка необхідних заяв та клопотань по справі, ознайомлення із матеріалами справи, підготовка та надання клієнту звітів про хід справи, тощо; виконання інших необхідних дії по справі у межах повноважень, що надані чинним законодавством України позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) та його представнику (адвокату).
Відповідно до п. 2 додаткової угоди №3 ціна (вартість) правової допомоги адвокатського об`єднання складає 4   500 грн.. за 1 (одну) годину роботи адвоката адвокатського об`єднання, але сукупно не більше 28 000, 00 (двадцять вісім тисяч гривень) грн., без ПДВ. Оскільки адвокатське об`єднання не є платником податку на додану вартість (надалі - ПДВ), всі розрахунки за цим договором проводяться без ПДВ.
Верховний Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. 
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вивчивши надані відповідачем в обґрунтування адвокатських витрат документи Верховний Суд дійшов висновку про відсутність належних доказів щодо витрачання адвокатом 6,5 годин для підготовки цієї справи в суді касаційної інстанції. При цьому правова позиція прокуратури не змінювалась в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, відтак адвокату, який надавав правову допомогу відповідачу, не потрібно було вивчати додаткові джерела права, оскільки останній не міг бути необізнаним про позицію прокуратури, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими прокурор обґрунтовував свої вимоги та інші обставини, тобто, підготовка цієї справи в суді касаційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Таким чином, оскільки заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, за відсутності доказів витраченого часу (6,5 годин) адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), стягнення адвокатських витрат у зазначеній відповідачем сумі (28   000 грн.) не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та становить надмірний тягар для позивача, у зв`язку з чим Верховний Суд дійшов висновку, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню за представництво інтересів відповідача у Верховному Суді у сумі 5   000 грн.
Вказані витрати є обґрунтованими, пропорційними з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також є підтвердженими належними та допустимими доказами.
Посилання на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, не приймаються колегією суддів в якості підстави для відмови у задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат, оскільки положення ст. 124 ГПК України не передбачають прямим процесуальним наслідком, у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відмову у задоволенні такої заяви, про що прямо свідчить ч. 2   ст. 124 ГПК України, відповідно до якої у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Тобто  застосування відповідних положень ст. 124 ГПК України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи.
Так само відхиляються і посилання прокурора на позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 14.11.2018 у справі № 753/15687/15-ц та від 06.06.2019 у справі № 752/4513/17, оскільки оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтверженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України належать витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 1, 3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. 
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
У даному спорі Заступник прокурора Київської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Гірської сільської ради та Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, тобто позивачем є не прокурор, а тому і відповідний розподіл витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до положень ч. 4 ст. 129 ГПК України, повинен здійснюватися з урахуванням належного позивача/позивачів.
У вказаному висновку Суд звертається до своєї постанови від 10.02.2020 у справі                № 911/2686/18.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції та стягнення з Гірської сільської ради на користь Приватного підприємства "Беріг" 5 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з огляду на те, як встановлено судом апеляційної інстанції, що земельна ділянка, стосовно якої розглядався спір по суті, знаходиться в межах с. Гора Бориспільського району Київської області. 
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Приватного підприємства "Беріг" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції задовольнити частково.
Стягнути з Гірської сільської ради (08324, Київська обл., Бориспільський район, село Гора, вул. Центральна, будинок 5; код ЄДРЮОФОПГФ (ЄДРПОУ) 04363647) на користь Приватного підприємства "Беріг" (01054, вул. Дмитрівська, 62/20, м. Київ; код ЄДРЮОФОПГФ (ЄДРПОУ) 32973542) 5 000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя                                                                              Могил С.К.   
Судді:                                                                                                      Волковицька Н.О.
                                                                                                                Кушнір І.В.