Ухвала
17 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 515/2093/17
провадження № 61-5172св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою заступника прокурора Одеської області Горностаєвої Тетяни Вікторівни в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року, постановлену суддею 
Комлевою О. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно.
 
Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року, ухваленим у складі судді Тимошенко С. В., позов ОСОБА_1 задоволено.
 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно за набувальною давністю - нежитлову будівлю НОМЕР_1 комплексу будівель і споруд НОМЕР_2, що складається з приміщень під літерою «А», загальною площею 1 059,4 кв.м, розташованих на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області за межами населеного пункту.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області Горностаєвої Т. В., яка звернулася в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 
2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду, заступник прокурора Одеської області Горностаєвої Т. В., посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано її матеріали з Татарбунарського районного суду Одеської області.
У серпні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
02 жовтня 2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду, у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_2 справу № 515/2093/17 передано судді-доповідачеві Шиповичу В. В.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою заступника прокурора Одеської області Горностаєвої Тетяни Вікторівни в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           В. В. Шипович
Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта