УХВАЛА

03 січня 2020 року 
Київ
справа №160/1288/19
адміністративне провадження №К/9901/32119/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А.,  перевіривши  касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №160/1288/19 за позовом ОСОБА_2 до Фонду Державного майна України, Регіонального відділення фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху. Надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом надання до суду обґрунтувань, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, із наданням документа, що підтверджує факт його правонаступництва у даних правовідносинах.
Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 02 грудня 2019 року скаржник отримав ухвалу Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху.
На виконання вимог зазначеної ухвали, 10 грудня 2019 року на адресу суду надійшла заява скаржника. За змістом заяви ОСОБА_1 просить врахувати, що він є сином позивача та його спадкоємцем за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка міститься в матеріалах справи. Зазначає, що законодавством встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, термін закінчення якого на момент розгляду касаційної скарги ще не настав, свідоцтво про право на спадщину можна буде отримати починаючи з 14 березня 2019 року. Поруч з цим, заявляє клопотання про зупинення провадження у справі до отримання скаржником свідоцтва про право на спадщину.
Оцінивши такі доводи скаржника, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого  статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
З системного аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що скаржник, до отримання свідоцтва про права на спадщину, міг надати суду або підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або належним чином завірену копію заяви про прийняття спадщини.
Враховуючи те, що касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції, а питання про витребування справи суд вирішує за наслідками відкриття касаційного провадження, суд наголошує, що на момент вирішення питання про відкриття касаційного провадження у розпорядженні суду відсутні будь-які документи на підтвердження можливого правонаступництва у даній справі. Зокрема, відсутнє свідоцтво про народження, на яке посилається скаржник у заяві про усунення недоліків, або будь-який інший документ, який свідчить про звернення ОСОБА_1 для прийняття спадщини.
Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали заявник не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.
Частиною 2  статті 332 КАС України  передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини четвертої  статті 169 КАС України  передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно з частиною 7  статті 332 КАС України  копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному  статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Оскільки скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, касаційну скаргу слід повернути заявнику.
Відповідно до частини другої статті 332 та частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями  169,  332 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №160/1288/19 за позовом ОСОБА_2 до Фонду Державного майна України, Регіонального відділення фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя  	О.А.Губська