ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Херсон

Справа: 658/3507/19        
Провадження: 33/819/11/20
                       
Херсонський апеляційний суд в складі :
головуючого - судді : Бездрабко В.О.,
секретар судового засідання : Кутузова А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката Гомельчука Сергія Сергійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 листопада 2019 року, прийняту під головуванням судді Марків Т.А., у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124, 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:
Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20грн.
В постанові суду зазначено, що 11 серпня 2019 року, о 02:20год., на автошляху Херсон-Генічеськ (56 км), ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився з використанням газоаналізатора «ALCOTEST 6810» за №1443, результат тесту - 1,45 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України.
Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ №025709, серії ОБ №025710 ОСОБА_1 11 серпня 2019 року, о 02:15год. керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався у безпечності маневру, створив небезпеку пішоходам, які стояли біля його автомобіля, спричинивши дорожньо-транспортну пригоду, у результаті якої один із пішоходів отримав незначні тілесні ушкодження, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Будучи причетним до вчинення зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишив місце його вчинення, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.
Частково не погодившись із постановою суду від 08 листопада 2019 року, захисник - адвокат Гомельчук С.С., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду в частині притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП скасувати, закривши провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.
Зазначив, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнавалася. Суд не звернув уваги на його пояснення щодо незгоди із результатами тесту, та не надав належної оцінки зазначеній обставині, так як, у випадку незгоди з результатами тесту, працівники поліції повинні були доставити його до медичного закладу для проведення медичного огляду.
Судом проігноровано клопотання щодо долучення до матеріалів справи сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, якою здійснювалося фіксування у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, оскільки технічний засіб Drager «ALCOTEST 6810» відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, що дозволені для застосування на території України. 
Крім того, відповідно до п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я, №1452/735 від 09 листопада 2015 року,огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, проте в протоколі про адміністративне правопорушення від 11 серпня 2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 жодної ознаки алкогольного сп`яніння не зазначено.
Дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, а тому постанова Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 листопада 2019 року підлягає апеляційному перегляду в частині визнання винним та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КупАП України. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушеннясерії БД №360125, згідно якого він 11 серпня 2019 року, о 02:20год., на 56 км автошляху Херсон-Генічеськ, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ», реєстраційний номер  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат якого показав наявність алкоголю в крові 1,45 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
За наведених обставин дії ОСОБА_1 дійсно підпадають під ознаки ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відповідають фактичним обставинам справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу і прийняв правильне по суті рішення.
Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина у скоєнні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №360125 від 11 серпня 2019 року (а.с.2), який згідно наведеної норми права є доказом по справі.
- даними алкотестера «Драгер 6810», згідно якого результат тесту - 1,45 проміле, що є перевищенням допустимої мінімальної концентрації алкоголю в крові;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що були запрошені в якості свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який на місці зупинки транспортного засобу, в їх присутності продув алкотестер Драгер 6810, результат огляду становив 1,45 проміле (а.с.4,5). 
Слід зауважити, що вказані свідки у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомленні у встановленому законом порядку.
Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Гомельчука Сергія Сергійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Аналогічні положення містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я, №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Посилання апелянта про те, що працівники поліції безпідставно проігнорували проходження ОСОБА_1 огляду в медичному закладі охорони у зв`язку з його незгодою із результатами алкотестера суд визнає недоведеними та такими, що не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.
Так, відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться у разі його незгоди на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.
Разом з цим, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера «Драгер» не містять незгоди ОСОБА_1 із результатами проведеного на місці огляду за допомогою спеціального технічного засобу. Навпаки, в протоколі про адміністративне правопорушення останній зазначив, що з протоколом згоден, пояснення надасть в судовому засіданні.
З відтвореного у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису від 11 серпня 2019 року, який є долученим до матеріалів справи, також встановлено, що водій ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, продув алкотестер «Драгер Alcotest 6810», результат якого було зафіксовано в ході проведеної відеозйомки, та який становив 1,45 проміле. На пропозицію пройти медичний огляд на стан сп`яніння в найближчому лікарняному закладі, ОСОБА_1 відмовився. Належних та об`єктивних доказів, які б спростували законність цього відеозапису суду не надано.
Заперечуючи факт перебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, ОСОБА_1 надав суду виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2109 датовану 12 серпня 2019 року та видану лікарем ОСОБА_4., про відсутність у ОСОБА_1 11 серпня 2019 року о 04:30год. ознак алкогольного сп`яніння. Проте, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв її до уваги, як таку, що видана в порушення вимог вищенаведеної Інструкції та статті 266 КУпАП, згідно яких такий огляд та складання висновку за його результатами проводиться в присутності поліцейського та не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Крім того, згідно довідки КУ «Миколаївський обласний наркологічний диспансер» Миколаївської обласної ради №01-2020 від 28 грудня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 не проходив огляд на стан сп`яніння у медичному закладі 11 серпня 2019 року о 04:30, а отже виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12 серпня 2019 року не є належним доказом по справі, який спростовує обставини викладені у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.
Наведені в апеляційній скарзі доводи адвоката-захисника Гомельчука С.С ., що працівниками поліції для огляду на стан сп`яніння був застосований алкотестер, який не є сертифікованим та таким, що не входить до переліку технічних засобів, які мають право використовувати працівники поліції для огляду на стан сп`яніння, не можуть бути прийняті до уваги, виходячи із наступного.
Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, що прийнята відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме пунктами 1, 3 та 5 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які надаються лише на вимогу особи.
Крім того, відповідно до п.43 наказу Держлікслужби України від 29.12.2014 №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» газоаналізатор Drager Alcotest входить до переліку зареєстрованих медичних виробів, які відносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, строк дії свідоцтва необмежений, № свідоцтва про державну реєстрацію 14455/2014.
На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1 .
Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є законним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, а отже не можуть бути прийняті до уваги.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Гомельчука Сергія Сергійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1  - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду В.О. Бездрабко