Ухвала
Іменем України 
19 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 653/46/16-к
провадження № 51 – 122 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Генічеського  районного суду Херсонської області від 20 березня 2019 року та ухвала Херсонського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року,
встановила:
За вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 20 березня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК і призначено покарання:
за ч. 1 ст. 125 КК у вигляді 200 годин громадських робіт;
за ч. 1 ст. 122 КК у вигляді 2 років обмеження волі.
Звільнено від покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК у зв`язку із застосуванням п. 1 ч. 1 ст. 49 КК, за закінченням строків давності.
Звільнено від покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК у зв`язку із застосуванням акту амністії на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 22 грудня                 2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 28553,89 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 35000 грн, а всього 63553,89 грн.
Провадження за цивільним позовом ОСОБА_6 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 30 вересня 2019 року вирок місцевого суду залишив без змін. 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок місцевого та ухвалу апеляційного судів та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 15 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.
У межах цього строку засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Проте, як видно зі змісту скарги, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто.
У межах строку на касаційне оскарження засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте, як видно зі змісту скарги, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто.
Також, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції, засуджений ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування вироку місцевого суду, знову посилається на неповноту судового розгляду, не погоджується з наданою судами оцінкою доказів та заперечує правильність встановлених фактичних обставин справи, що, як указував Верховний Суд, у силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому, засуджений, так і не конкретизував, яких саме порушень допустився апеляційний суд та не зазначив у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення та чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Крім того, в повторній касаційній скарзі     ОСОБА_4 , не навів доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту. 
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексуперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Генічеського  районного суду Херсонської області від 20 березня 2019 року та ухвала Херсонського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року, разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                      ОСОБА_3