ПОСТАНОВА
Іменем України

21 лютого 2020 року 
Київ
справа №340/624/16-а
адміністративне провадження №К/9901/18893/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Стеценка С.Г., 
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційну скаргу  Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2017 року (суддя Атаманюк Р.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року (колегія суддів: Багрій В.М., Рибачук А.І., Старунський Д.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним  позовом до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому врахуванням уточнення позовних вимог, просила:
визнати протиправними дії Косівського об`єднаного УПФ України щодо відмови здійснити перерахунок та виплату їй пенсії;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.12.2016 із врахуванням заробітної плати за період роботи по сумісництву з 01.01.1987 по 31.12.1989 у Верховинському хлібозаводі Верховинського районного споживчого товариства відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського хлібозаводу за 1987-1989 роки, на підставі яких Верховинським районним споживчим товариством видано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 065 від 28.11.2016;
зобов`язати Косівське об`єднане УПФ України, починаючи з моменту звернення з позовом до суду, припинити стягнення з її пенсії 20% переплати, яка нарахована згідно рішення комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком), виплатою та відмовою у призначенні пенсій.
Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2017  року, залишеною без змін  ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від  23 березня 2017 року,  позов задоволено.
Не погодившись з судовими рішеннями,  відповідач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального  права, просить їх скасувати та  ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Касаційна скарга обґрунтована тим,  що довідка про заробітну плату позивачки № 58 від 15.08.2000, видана КТП «Говерла» та яка була надана для перерахунку пенсії, викликає сумнів, оскільки є підстави вважати, що до книг про нарахування заробітної плати Верховинського районного споживчого товариства за 1987-1989 роки було внесено неправдиві відомості. На підставі цієї недостовірної довідки позивачці було безпідставно призначено пенсію у збільшеному розмірі. У зв`язку з виявленими порушеннями з листопада 2012 року пенсію ОСОБА_1 приведено у відповідність до вимог чинного законодавства, тому підстави для її перерахунку відсутні. Вказує про відсутність запису в трудовій книжці ОСОБА_1  про роботу у Верховинському хлібозаводі, а записи № 5 та № 6 свідчать про те, що вона була прийнята в члени колгоспу «Прикордонник».
Вказує, що  позивачем   пропущено  строк звернення до суду, встановлений статтею 99 КАС України, оскільки рішення про зменшення розміру пенсії та стягнення переплати пенсії були прийняте у грудні 2012 року, про що повідомлено позивачку у встановленому порядку. Також судами не зупинено провадження у  справі до моменту закінчення розслідування справи по факту використання завідомо підробленого документа (довідки про заробітну плату № 58 від 15.08.2000), що є злочином, відповідальність за який передбачена частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.
Відзив  на касаційну скаргу  не надходив.  
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 квітня  2017  року відкрито касаційне провадження.
Справу передано до Верховного Суду.
У зв`язку з відсутністю клопотань про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  не  підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судами встановлено,  що в червні 2009 року ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України у Верховинському районі було призначено дострокову пенсію за віком як жінці, яка народила та виховала до шестирічного віку п`ятеро дітей (протокол № 50233 від 16.07.2009).
За результатами проведеної управлінням ПФУ у Верховинському районі зустрічної перевірки документів про заробітну плату, яка дає право на пенсію, відповідачем було зроблено висновок, що відомості, зазначені в довідці, яка видана КТП «Говерла» № 58 від 15.08.2000 про заробітну плату ОСОБА_1 у Верховинському районному споживчому товаристві (далі Верховинське РСТ) та книгах по нарахуванню заробітної плати за 1987-1989 роки викликають сумнів щодо їх достовірності, що відображено в акті № 292 від 11.09.2012.
У зв`язку з вищевказаним, УПФ України у Верховинському районі з листопада 2012 року проводиться виплата пенсії позивачці у зменшеному розмірі, оскільки по пенсійній справі № 111868 нараховано переплату пенсії в сумі 32866,14 грн.
11.12.2012 комісією по розгляду питань пов`язаних з призначенням (перерахунком), виплатою та відмовою у призначенні пенсій УПФ України у Верховинському районі прийнято рішення № 22/7 про щомісячне утримання 20% із пенсії ОСОБА_1 до повного погашення переплати.
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Косівського об`єднаного УПФ України із заявою, в якій просила скасувати розпорядження управління про зменшення пенсії, повернути безпідставно утримані із її пенсії кошти та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати за період роботи в колгоспі «Прикордонник» з 01.01.1987 по 31.12.1991 та за період роботи у Верховинському хлібозаводі протягом 1987-1989 років, провести відповідні пенсійні виплати та продовжувати виплачувати їх надалі.
Для підтвердження роботи у Верховинському хлібозаводі Верховинського РСТ позивачка надала повторно довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 065 від 28.11.2016 року, яка видана Верховинським РСТ відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського хлібозаводу за 1987-1989 роки.
Листом Косівського об`єднаного УПФ України № 60/03 від 27.12.2016 ОСОБА_1 повідомлено, що довідка про заробітну плату у Верховинському хлібозаводі від 15.08.2000 № 58 не відповідає дійсності, книги по заробітній платі не відповідають вимогам інструкції ведення бухгалтерського обліку. Також повідомлено, що зменшений розмір пенсії виплачується позивачці з 01.11.2012 на підставі акта зустрічної перевірки № 292 від 11.09.2012.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд,   виходив з того, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправними, тому Косівське об`єднане УПФ України зобов`язане здійснити перерахунок пенсії позивачки з врахуванням заробітної плати за період її роботи по сумісництву у Верховинському хлібозаводі Верховинського РСТ з 01.01.1987 по 31.12.1989,  оскільки заробітна плата та стаж підтверджуються первинними документами, відтак відсутні підстави  для  стягнення переплати пенсії у розмірі 20% щомісячно.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 ( в редакції, чинній на час спірних правовідносин, далі Порядку), за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на трудову пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку).
Судами встановлено, що за відсутності запису в трудовій книжці   позивачка ОСОБА_1 дійсно працювала по сумісництву у Верховинському хлібозаводі, який був структурним підрозділом Верховинського РСТ, що підтверджено показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оригіналами книг по нарахуванню заробітної плати за 1987-1989 роки Верховинського хлібозаводу, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 065 від 28.11.2016, виданою Верховинським РСТ.
Крім того, судами досліджено  книги нарахування заробітної плати працівникам Верховинського хлібозаводу Верховинського РСТ, та встановлено, що суми нарахованої ОСОБА_1 помісячно заробітної плати відповідають сумам, які зазначені в довідці № 065 від 28.11.2016, яка була надана позивачкою відповідачу для перерахунку пенсії.
Крім того, судами встановлено, що дані книг нарахування заробітної плати працівникам Верховинського хлібозаводу Верховинського РСТ,  суперечать даним, зазначеним  в акті зустрічної перевірки № 292 від 11.09.2012 , які  не відповідають змісту оригіналів цих книг.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у відповідача відсутні підстави для неприйняття   для  перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідки № 065 від 28.11.2016 року, яка видана Верховинським РСТ відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського хлібозаводу за 1987-1989 роки.
Відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Згідно зі статтею 103 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.
При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV та статтею 103 Закону № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).
Зловживанням з боку пенсіонера є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року (справа № 686/26486/14-а та  постанові Верховного Суду у постанові від 25.09.2018 (справа №340/644/15-а).
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що судами не встановлено зловживання пенсіонера  щодо неподання неправдивих відомостей, відтак, підстави для  утримання  пенсії відсутні.
Колегія суддів не приймає доводів касаційної скарги про порушення строків звернення до суду, оскільки позовні вимоги стосуються перерахунку пенсії та припинення утримання  з грудня 2016 року, тобто заявлені в межах шестимісячного строку.
Стосовно доводів касаційної скарги  про незупинення  провадження у справі до розслідування справи по факту використання завідомо підробленого документа (довідки про заробітну плату № 58 від 15.08.2000), колегія суддів зазначає, що відповідна підстава є факультативною та оцінюється на розсуд суду.  В даному випадку  позивач просить здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки № 065 від 28.11.2016 року, яка видана Верховинським РСТ, а не довідки про заробітну плату № 58 від 15.08.2000.  
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу   Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2017 року  та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Головуючий                                                                                                         А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                      Л.Л. Мороз

                                                                                                    С.Г. Стеценко