ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/2110/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання  Царьової Н.П.,
розглянувши у відкритому 
судовому засіданні в м. Дніпрі 
апеляційні скарги                               представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Усатенко В`ячеслава Юрійовича, 
Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року (головуючий суддя – Кармазина Т.М.)  в адміністративній справі

за позовом                                          ОСОБА_1 

до                                                   Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області

про                                                   визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі – Відповідач) в якому просив суд: 
- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 23.07.2019 №1289 про застосування дисциплінарного стягнення у виді «догани» та від 25.07.2019 №1299 про застосування дисциплінарного стягнення у виді «суворої догани».
В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що в оскаржуваних наказах перелічено норми, які порушив Позивач, але в них взагалі не зазначено, в чому такі порушення виразились, а тому, на його думку, такі накази є незаконними. У висновку службового розслідування зазначено про порушення в яких є його вина, але були вчинені співробітниками РПСПОП «Святослав» у період відсторонення його від виконання службових обов`язків наказом ГУНП від 18.05.2019 №169 о/с. Позивач звертає увагу, що його в одному службовому розслідуванні було відсторонено від виконання службових обов`язків з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності за іншим службовим розслідуванням. Тому, Позивач вважає, що до нього безпідставно та необґрунтовано застосовано такі види дисциплінарних стягнень як догана та сувора догана, що й стало підставою звернення до суду за захистом порушених прав.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року по справі №340/2110/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до  Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів – задоволено (т. 1, а.с. 241-249).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, оскаржив його в апеляційному порядку (т. 2, а.с. 2-10).
В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що відповідно до Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої Наказом МВС України від 02.08.2017 року №672, видавати накази про відрядження є виключною компетенцією начальника ГУНП в області, при цьому ОСОБА_1 всупереч зазначеному видав усний наказ про відрядження ОСОБА_2 до м. Попасна Луганської області, що підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Мотивуючи апеляційну скаргу Відповідач, також, зазначив про те, що суд першої інстанції при прийняті рішення по суті спору не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були допитані під час судового засідання та, визнаючи порушення Позивачем Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУ НП в Кіровоградській області, не врахував такі порушення при прийнятті рішення про задоволення позову.  
Представник позивача ОСОБА_1 Анатолійовича - адвокат Усатенко В`ячеслав Юрійович, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскаржив його в апеляційному порядку (т. 2, а.с. 15-20).
В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що витрати Позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: копією договору, додатковою угодою, розрахунком, актом та квитанцією.
Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області подало відзив на апеляційну скаргу представника Позивача, в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги останнього про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на обґрунтованість та вмотивованість рішення суду першої інстанції в цій частині (т. 2, а.с. 34-40).
Представник Позивача подав відзив на апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в якому просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу останнього, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній Відповідачем частині без змін (т. 2, а.с. 70-80).
Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу Відповідача представник Позивача просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.
13 січня 2019 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшло від Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на те, що представник останнього Гаман А.В. перебуває у відпустці з 14 січня 2020 року по 31 січня 2020 року, а інші представники задіяні в інших судових засіданнях, перебувають у відрядженні та задіяні на чергуваннях (т. 2, а.с.  89-90).
Дослідивши доводи вказаного клопотання, колегія суддів дійшла висновку про те, що останнє є необґрунтованим та задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області повістку про виклик до суду у судове засідання на 15 січня 2020 року у даній справі отримало 26 грудня 2019 року, що свідчить про наявність у Відповідача достатньої кількості часу для забезпечення явки  як представника ОСОБА_5 , так і одного з інших уповноважених представників Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області до суду апеляційної інстанції для участі у вказаному судовому засіданні.
Позивач та його представник, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не сповістили.
За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням думки представника Відповідача Іванець Д.М., ухвалила розглянути справу без участі учасників справи, які не з`явились.
Представник Відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області підтримав у повному обсязі, а проти вимог апеляційної скарги представника Позивача заперечив у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 2003 по 2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 06.03.2017 у Національній поліції України, з 16.02.2018 по 12.07.2019 на посаді командира роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» ГУНП в Кіровоградські області, наказом №252 о/с від 12.07.2019 призначений з 13.07.2019 на посаду старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №2 Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, що також підтверджується копією послужного списку позивача №0093906 (т. 1, а.с.110, 138-143).
Відповідно до п.2 наказу начальника ГУНП в Кіровоградській області №1289 від 23.07.2019 «Про покарання поліцейських ГУНП в Кіровоградській області» за порушення вимог п.1 ч.1 ст.18, п.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», п.1, 6, 7 ч.1 ст.3, ч.5 ст.4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 8 розділу II Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом МВС України від 02.08.2017 № 672, що виразилось у невчиненні дій, спрямованих на запобігання порушенню службової дисципліни підлеглим, нездійсненні контролю за її дотриманням, нестворенні умов, необхідних для виконання ОСОБА_2 обов`язків поліцейського, зокрема невжитті заходів щодо підготовки наказу про службове відрядження та відданні наказу ОСОБА_2 про необхідність виїзду 16.05.2019 у відрядження до м. Попасна Луганської області будучи не наділеним відповідними розпорядчими повноваженнями, застосовано до старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №2 Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області майора поліції Вовка ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . дисциплінарне стягнення у виді догани (т. 1, а.с.13-14).
Прийняттю оскаржуваного наказу №1289 від 23.07.2019 передувало службове розслідування. 
На підставі наказу №856 від 18.05.2019 «Про призначення проведення службового розслідування» (а.с.43), було проведено службове розслідування за фактом керування поліцейським РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області транспортним засобом ГАЗ 221700 д.н.з. 13    НОМЕР_1 з ознаками підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів, що має ознаки дисциплінарного проступку (т. 1, а.с.44).
Наказом начальника ГУНП в Кіровоградській області №169 о/с від 18.05.2019 позивача на період проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків з 18.05.2019 (т. 1, а.с.68).
В ході службового розслідування було встановлено, що наприкінці листопада 2017 року до працівників РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області звернувся один із жителів м. Маріуполь та, у зв`язку із переїздом в інше місце проживання, надав належний йому автомобіль ГАЗ (марку та номерний знак під час проведення службового розслідування встановити не вдалось) для безоплатного користування. У подальшому вищезазначений транспортний засіб використовувався поліцейськими в зоні проведення ООС до вересня 2018, після чого вийшов із ладу. Крім того установлено, що зазначений автомобіль на баланс ГУНП в Кіровоградській області не ставився та використовувався працівниками РПСПОП «Святослав» як приватний. В квітні 2019 до командира роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області майора поліції Вовка В.А. звернувся   житель  м.   Лисичанськ  на  ім`я   ОСОБА_8 ,   який   запропонував здійснити   обмін   вищезазначеного   автомобіля   ГАЗ   на   відремонтований автомобіль ГАЗ 221700 д.н.з. 13 НОМЕР_1 , на що позивач погодився. У подальшому було здійснено обмін вищезазначених автомобілів та отримано автомобіль ГАЗ 221700 д.н.з. 13 НОМЕР_1 , який також на баланс ГУНП в Кіровоградській області не ставився та експлуатувався працівниками РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області в зоні проведення ООС, як приватний. У ході проведення службового розслідування здійснено опитування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вивченням наданих ними пояснень було установлено, що 16.05.2019 за усною вказівкою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на потязі вирушив до м. Попасна Луганської області, як вказав у своєму поясненні ОСОБА_1 , з метою доставити автомобіль ГАЗ 221700 д.н.з. 13 НОМЕР_2 АО до м. Кропивницький для здійснення його ремонту та подальшої експлуатації працівниками РПСПОП «Святослав» в зоні проведення ООС. Також установлено, що будь-які накази про відрядження ОСОБА_2 до зони проведення ООС, зокрема до м. Попасна ГУНП в Кіровоградській області не готувались. Відповідно до наданого пояснення ОСОБА_1 , останній дану вказівку із керівництвом Головного управління не погоджував, а надав її сам. З  викладеного  слідує,  що ОСОБА_1 , перебуваючи  на посаді командира роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області на порушення вимог частини 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, віддав наказ ОСОБА_2 про необхідність виїзду 16.05.2019 у відрядження до м. Попасна Луганської області, будучи наділеним відповідними розпорядчими повноваженнями, а відповідно до вимог частини 6 статті 4 Статуту керівник відповідає за відданий наказ та відповідність його закону. Окрім того, ОСОБА_1 на порушення вимог частини 8 розділу II Інструкції, не вжив заходів, спрямованих на підготовку наказу про службове відрядження ОСОБА_2 , чим порушив вимоги пункту 1 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у нестворенні умов, необхідних для виконання ОСОБА_2 обов`язків поліцейського. 17.05.2019 близько 23.00 автомобіль ГАЗ 221700 д.н.з. із 086-81 НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 за порушення вимог ПДР України було зупинено працівниками Кропивницького РВП на автодорозі М-12 сполученням «Стрий -Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» біля АЗС «ANP «, яка розташована біля перехрестя Кільцевої дороги та Олександрійського шосе. Також було установлено, що ОСОБА_2 керував зазначеним автомобілем із порушенням вимог п.2.1 (ґ) ПДР України (без наявного страхового полісу), а звіркою номерів кузова та зазначеного у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу було встановлено, що вони можуть мати ознаки підробки. Опитаний з даного приводу ОСОБА_1 у своєму поясненні підтвердив викладений перебіг подій та вказав, що йому не було відомо про можливу невідповідність номерів кузова автомобіля із зазначеними у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.
У ході проведення службового розслідування, також, встановлено, що 20.05.2019 слідчим відділенням Кропивницького РВП була отримана ухвала на проведення судово-трасологічної експертизи, яку 23.05.2019 було направлено до Кіровоградського НДКЦ МВС України. Відповідно до висновку експерта від 30.05.2019 №17, ідентифікаційний номер кузова автомобіля ГАЗ 221700 д.н.з. 13 НОМЕР_2 АО зміні не піддавався, а реєстраційні документи відповідають даному транспортному засобу. У зв`язку із цим 30.05.2019 слідчим відділенням Кропивницького районного відділення поліції була винесена постанова про закриття кримінального провадження у порядку статті 284 КПК України та того ж дня транспортний засіб ГАЗ 221700 д.н.з. 13 НОМЕР_2 АО повернуто ОСОБА_2 . Під час проведення службового розслідування було установлено, що у діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пунктів 1, 6 та 7 частини 1 статті З частини 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 8 розділу II Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом МВС України від 02.08.2017 № 672, що виразилось у невчиненні дій, спрямованих на запобігання порушенню службової дисципліни підлеглим, нездійсненні контролю за її дотриманням, не створенні умов, необхідних для виконання ОСОБА_2 обов`язків поліцейського, відданні наказу ОСОБА_2 про необхідність виїзду 16.05.2019 у відрядження до м. Попасна Луганської області будучи не наділеним відповідними розпорядчими повноваженнями та невжитті заходів щодо підготовки наказу про службове відрядження ОСОБА_2 .
Вищевказані обставини зазначені у висновку про результати службового розслідування від 16.07.2019 (т. 1, а.с.70-73).
Також, відповідно до п.2 наказу т.в.о. начальника ГУНП в Кіровоградській області №1299 від 25.07.2019 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області» за порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1  статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1, 2 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України,  пунктів 8, 9 та 11 розділу ІІІ Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 21.01.2019 №40, що виразилося у неналежному контролі за діями підлеглих, що, як наслідок призвело до не здачі майна (засобів індивідуального захисту та спеціальних засобів) до чергової частини підрозділу, не проходженні передрейсових медичних оглядів 13 та 14 травня 2019 року, неналежному веденні шляхової документації щодо експлуатації службового автотранспорту, а також незабезпеченні ведення підлеглими, відрядженими до м. Попасна Луганської області, шляхової документації, а саме журналу виїзду-повернення транспортних засобів, журналу проведення передрейсових інструктажів водіям, застосовано до старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №2 Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді суворої догани (т. 1, а.с.136-137).
Прийняттю оскаржуваного наказу №1299 від 25.07.2019 передувало службове розслідування. 
На підставі наказу №1176 від 04.07.2019 «Про призначення проведення службового розслідування» (т. 1, а.с.78), було проведено службове розслідування за фактами порушень, виявлених 14.05.2019 та 13.06.2019 під час перевірки стану дотримання дисципліни та законності у службовій діяльності у РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області.
В ході службового розслідування було встановлено, що при огляді службових приміщень РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області виявлено порушення вимог Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828, що виразилося у зберіганні поліцейськими спеціальних засобів (гумових кийків) та засобів індивідуального захисту (бронежилетів та касок) у вільному доступі, а також нездачі майна до чергової частини підрозділу. Зазначені порушення виявлено в актовій залі, службових кабінетах №№ 6, 9, 11 та 13.
Під час проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Кіровоградській області від 26.09.2016 №655 «Про закріплення відповідальної особи за озброєння БППОП «Кіровоград», відповідальною особою за обліком та збереженням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів закріплено начальника складу озброєння - збройового майстра групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції ОСОБА_9 . Згідно з функціональними обов`язками, старший сержант поліції ОСОБА_9 повинен мати табель та розрахунок належності озброєння, боєприпасів, спеціальних засобів, а також військово-хімічного та інженерного майна, спорядження до зброї, утримувати його у встановленій кількості, комплектності, технічно-справному і боєздатному стані. На підставі норм і розрахунку належності та письмової резолюції командира роти, повинен здійснювати розподіл, видачу, прийом використаних засобів активної оборони та засобів індивідуального бронезахисту, здійснювати їх ремонт та заміну. Більше того, при виявлені порушень, пов`язаних з обліком, збереженням, неправильною експлуатацією озброєння та випадків, які можуть призвести до втрати або псування майна, негайно повинен доповідати письмово старшому інспекторові групи  логістики,  матеріально-технічного  забезпечення  та  зв`язку,  а  також командиру роти для вживання заходів щодо усунення недоліків. Одночасно, у ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Кіровоградській області від 25.04.2019 №142 о/с, старший сержант поліції ОСОБА_9 , відповідно до ст.15 Закону України «Про відпустки», з 13 травня по 1 червня 2019 перебував у додатковій оплачуваній відпустці у зв`язку із навчанням. Таким чином встановлено, що на момент перевірки (14.05.2019), старший сержант поліції Стоян О.С. дійсно перебував у відпустці, та фактично не міг здійснювати свої функціональні обов`язки. На будь-яку іншу особу його обов`язки не покладалися, що підтверджується відсутністю будь-якого нормативного документу як у РПСПОП «Святослав», так безпосередньо і у ГУНП в Кіровоградській області. У відповідності до вимог пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, керівник несе відповідальність за дотриманням підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Під час проведення службового розслідування встановлено, що на момент перевірки мобільною групою ГУНП в Кіровоградській області (14.05.2019), керівником підрозділу був командир РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області майор поліції Вовк В.А., який не здійснив належний контроль за діями поліцейських РНСПОП «Святослав» ГУНП  в Кіровоградській області, що призвело до не здачі останніми майна (засобів індивідуального захисту та спеціальних засобів) до чергової частини підрозділу. Таким чином, майором поліції Вовком В.А. допущено порушення вимог пунктів  1, 2 частини  1  статті 18, статті 64 Закону України  від 02.07.2015 №580-VІІІ «Про Національну поліцію», пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, що виразилося у неналежному контролі за діями підлеглих, що, як наслідок призвело до нездачі майна (засобів індивідуального захисту та спеціальних засобів) до чергової частини підрозділу. 
Окрім того, під час перевірки 14.05.2019 РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області, близько 13.30 на внутрішньо-дворову територію підрозділу заїхав службовий автомобіль «СКС RDS-02PП» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням майора поліції ОСОБА_1 . У зв`язку із чим працівниками ВІОС УКЗ ГУНП в Кіровоградській області здійснено перевірку дорожнього листа №19350101288 на вищевказаний автомобіль, у ході чого встановлено, що записи про експлуатацію службового автотранспорту 14.05.2019 майором поліції ОСОБА_1 , на порушення вимог пунктів 8, 11 розділу ІІІ Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 21.01.2019 №40, у ньому відсутні. Більше того, майором поліції ОСОБА_10 В.А. 14.05.2019 не було пройдено передрейсовий медичний огляд, також не здійснено записи до журналу обліку виїзду та повернення транспортних засобів про експлуатацію 14.05.2019 службового автомобіля.
Крім того, майором поліції ОСОБА_1 службовий автомобіль «СКГ RDS-02РП» д.н.з. 12 НОМЕР_5 також використовувався 13.05.2019, підтверджується записами, зробленими у дорожньому листі № 19350101288 та у журналі обліку виїзду та повернення транспортних засобів. Водночас, ОСОБА_1 , на порушення вимог пунктів 9 та 11 розділу ІІІ Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 21.01.2019 № 40, 13.05.2019 не було пройдено передрейсовий медичний огляд, а також не було здійснено записи до дорожнього листа та журналу обліку виїзду та повернення транспортних засобів щодо завершення використання вищевказаного транспортного засобу (час повернення, фактичний час роботи, показання спідометра ТЗ після зміни, загальний пробіг за зміну, підпис водія, що підтверджує повернення ТЗ).
Таким чином, майором поліції Вовком В.А. допущено порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 8, 9 та 11 розділу ІІІ Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 21.01.2019 №40, що виразилося у не проходженні передрейсових медичних оглядів 13 та 14 травня 2019, а також неналежному веденні шляхової документації щодо експлуатації службового автотранспорту.
У ході проведення позапланового аудиту та перевірки стану дотримання дисципліни та законності поліцейськими РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області, відряджених до м. Попасна Луганської області виявлено недоліки, що стосуються дотримання вимог транспортної дисципліни. Так, у підрозділі був взагалі відсутній журнал обліку виїзду-повернення транспортних засобів та журнал проведення передрейсових інструктажів водіям, що являється порушенням вимог Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 21.01.2010 № 40. Більше того, на момент перевірки було виявлено, що дорожні листи на службові автомобілі ВАЗ 21213 д.н.з. НОМЕР_6 , УАЗ 315195 д.н.з. 12 НОМЕР_7 , УАЗ 315195 д.н.з. 12 НОМЕР_8 та УАЗ 31519 д.н.з. 12 НОМЕР_9 , у відряджених поліцейських РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області до м. Попасна Луганської області взагалі були відсутні та перебували у м. Кропивницькому, а їх ведення взагалі не здійснювалося, що являється порушенням вимог Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 21.01.2019 №40.
У поліцейських РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області, що дислокуються у м. Кропивницькому заведено та ведеться журнал обліку виїзду та повернення транспортних засобів (інв. №2 н/т від 19.01.2018) та журнал обліку інструктажів водіїв (інв. №1 н/т від 19.01.2018), до яких вносяться відомості щодо використання службових автомобілів, які знаходяться у м. Кропивницькому. Водночас, транспортні засоби, які експлуатуються поліцейськими РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області у м. Попасна Луганської області, у журналах не обліковуються, передрейсові інструктажі водіям, відряджених до м. Попасна, не проводяться.                                                                  
У відповідності до додатку 4, затвердженого наказом ГУНП Кіровоградській області  від 21.01.2019 №40  «Про  порядок  використання. експлуатації та зберігання транспортних  засобів  ГУНП в Кіровоградській області», відповідальною особою за автотранспортну діяльність у РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області визначено інспектора групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 .
Із вищевикладеного вбачається, що майор поліції ОСОБА_1 , на порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 частини 1 статті З Дисциплінарного статуту Національної поліції України, самоусунувся від виконання покладених на нього обов`язків щодо контролю за дотриманням підлеглими дисципліни та законності, своєчасно не вжив заходів щодо заведення та подальшого ведення журналу виїзду-повернення транспортних засобів та журналу проведення передрейсових інструктажів водіям у поліцейським РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області, відряджених до м. Попасна Луганської області, що, як наслідок, призвело до виявлених порушень під час перевірки 13.06.2019 поліцейських РПСПОП «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області, відряджених до м. Попасна Луганської області.
Вищевказані обставини зазначені у висновку про результати службового розслідування від 23.07.2019 (т. 1, а.с.130-134).
Правомірність прийняття Відповідачем наказів від 23.07.2019 №1289 та від 25.07.2019 №1299, якими до Позивача застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді догани та суворої догани, є предметом судового розгляду в даній справі.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення Позивачем деяких вимог Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУ НП в Кіровоградській області знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, проте характер та тяжкість вчиненого проступку не відповідає тяжкості застосованого дисциплінарного стягнення, до того ж не враховано особу порушнику, що свідчить про прийняття спірних наказів Відповідачем в порушення вимог Дисциплінарного статуту, а тому останні є протиправними та підлягають скасуванню.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі – Закон №580-VIII) поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Частинами 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до п.п. 1, 6, 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно зі ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Щодо правомірності прийняття Відповідачем спірного наказу №1289 від 23.07.2019 суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 №672 (далі – Інструкції №672), при направленні поліцейського у службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до розподілу функціональних обов`язків (посадових інструкцій).
У наказі зазначаються пункт призначення, найменування органу поліції, у тому числі його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення), куди відряджено працівника, строк та мета відрядження.
З вищенаведеного випливає те, що направлення поліцейського у службове відрядження має бути оформлене відповідним письмовим наказом підписаним керівником органу поліції (особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до розподілу функціональних обов`язків), що з урахуванням обставин даної справи свідчить про те, що ОСОБА_1 , надаючи усний наказ ОСОБА_2 про відрядження до м. Попасна Луганської області, діяв всупереч вказаним положенням Інструкції №672.
З матеріалів справи встановлено, що обставини, зазначені у висновку про результати службового розслідування від 16.07.2019 (т. 1, а.с.70-73) підтверджуються, наявними в матеріалах справи доказами, у тому числі поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – Позивача у даній адміністративній справі (т. 1, а.с. 61-62).
При цьому, висновки суду першої інстанції щодо недоведеності вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому дисциплінарному проступку, з огляду на відсутність в наказі №1289 від 23.07.2019 посилань на Положення про РПСПОП “Святослав” ГУНП в Кіровоградській області та посадову інструкцію командира РПСПОП “Святослав” ГУНП в Кіровоградській області, які мають підтверджувати відсутність у Позивача повноважень видавати накази на відрядження, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Інструкція №672 визначає виключний перелік осіб, які уповноважені відправляти поліцейських у відрядження, серед якого відсутня посада командира роти патрульної служби поліції особливого призначення.  
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_2 , здійснюючи 16.05.2019 виїзд до м.  Попасна Луганської області за вказівкою ОСОБА_1 , на підставі усного наказу останнього, не зважаючи на наявність наданих йому вихідних днів з 14.05.2019 по 19.05.2019, фактично виконував свої обов`язки як підлеглого, що підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 61-62) та свідчить про невмотивованість висновку суду першої інстанції про відсутність в діях Позивача складу дисциплінарного проступку.
Посилання ж Позивача на те, що про поїздку ОСОБА_2 до м. Попасна було відомо керівництву ГУНП в Кіровоградській області ще в квітні 2019 року, не підтверджені жодними доказами, що свідчить про безпідставність прийняття до уваги таких доводів Позивача судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про доведеність належними та допустимими доказами вчинення Позивачем інкримінованого дисциплінарного проступку та, як наслідок, правомірність притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 23.07.2019 №1289.
Щодо правомірності прийняття Відповідачем спірного наказу від 25.07.2019 №1299 суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Висновком про результати службового розслідування, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області 23.07.2019, встановлено, що у ході огляду службових приміщень РПСПОП “Святослав” ГУНП в Кіровоградській області виявлено порушення вимог Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 №828, що виразилося у зберіганні поліцейськими спеціальних засобів (гумових кийків) та засобів індивідуального захисту (бронежилетів та касок) у вільному доступі, а також нездачі майна до чергової частини підрозділу. 
Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 26.09.2016 №655 “Про закріплення відповідальної особи за озброєння БППОП “Кіровоград”, відповідальною особою за обліком та збереженням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів закріплено начальника складу озброєння - збройового майстра групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку РПСПОП “Святослав” ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції ОСОБА_9 (а.с.116). 
Відповідно до функціональних обов`язків, старший сержант поліції ОСОБА_9 повинен мати табель та розрахунок належності озброєння, боєприпасів, спеціальних засобів, а також військово-хімічного та інженерного майна, спорядження до зброї, утримувати його у встановленій кількості, комплектності, технічно-справному і боєздатному стані. На підставі норм і розрахунку належності та письмової резолюції командира роти, повинен здійснювати розподіл, видачу, прийом використаних засобів активної оборони та засобів індивідуального бронезахисту, здійснювати їх ремонт та заміну. Також, при виявлені порушень, пов`язаних, з обліком, збереженням, неправильною експлуатацією озброєння та випадків, які можуть призвести до втрати або псування майна, негайно повинен доповідати письмово старшому інспекторові групи  логістики,  матеріально-технічного  забезпечення  та  зв`язку,  а  також командиру роти для вживання заходів щодо усунення недоліків (т. 1, а.с.101).
Як вбачається з матеріалів справи, у період з 13.05.2019 по 01.06.2019 старший сержант поліції Стоян О.С. перебував у додатковій оплачуваній відпустці у зв`язку з навчанням, що підтверджується наказом №142 о/с від 25.04.2019 (т. 1, а.с.109).  
Також, у вищезазначеному висновку службового розслідування зазначено, що на момент перевірки (14.05.2019), старший сержант поліції ОСОБА_12 О ОСОБА_13 . дійсно перебував у відпустці, та фактично не міг здійснювати свої функціональні обов`язки. На будь-яку іншу особу його обов`язки не покладалися, що підтверджується відсутністю будь-якого нормативного документу як у РПСПОП «Святослав», так безпосередньо і у ГУНП в Кіровоградській області.
У відповідності до вимог пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотриманим підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Згідно з п. 1 Розділу Х Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 №828 контроль за організацією зберігання та обліку озброєння в апараті поліції покладається на одного із заступників Голови Національної поліції України, у ТО (МТО) - на керівника такого органу, у їх територіальних (відокремлених) підрозділах - на керівника цього підрозділу, в УП - на керівника цієї установи, які:
1) відповідним наказом по органу (підрозділу) поліції призначають працівників, відповідальних за зберігання:
табельної вогнепальної зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту, закріплених за поліцейськими органу (підрозділу) поліції;
зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту, які є речовими доказами в кримінальному провадженні;
2) підписують накази і доручення, на підставі яких дозволяється видача (приймання) зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту в органі (підрозділі) поліції.
З аналізу вищенаведеного випливає те, що 14.05.2019 (тобто в період виконання ОСОБА_1 обов`язків командира роти патрульної служби поліції особливого призначення), за відсутності відповідальної особи за обліком та збереженням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області, Позивач, як командир роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області, мав здійснювати контроль за діями підлеглих поліцейських роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області, зокрема щодо дотримання вимог Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 №828.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у спірному наказі від 25.07.2019 №1299, у відповідності до Розділу Х Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 №828, зазначено яке саме майно не було здано до чергової частини підрозділу, а саме: засоби індивідуального захисту та спеціальні засоби, що свідчить про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо недотримання Відповідачем ст.14 Дисціплінарного статуту.
Згідно з висновком про результати службового розслідування від 23.07.2019, встановлено, під час перевірки 14.05.2019 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області, близько 13.30 на внутрішньо-дворову території підрозділу заїхав службовий автомобіль “СКС RDS-02PП” д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням командира роти патрульної служби поліції особливого призначення майора поліції ОСОБА_1 . У зв`язку із чим працівниками ВІОС УКЗ ГУНП в Кіровоградській області здійснено перевірку дорожнього листа №19350101288 на вищевказаний автомобіль, у ході чого встановлено, що записи про експлуатацію службового автотранспорту 14.05.2019 майором поліції ОСОБА_1 у ньому відсутні, що є порушенням вимог пунктів 8, 11 розділу ІІІ Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 21.01.2019 №40. ОСОБА_1 14.05.2019 не було пройдено передрейсовий медичний огляд, також не здійснено записи до журналу обліку виїзду та повернення транспортних засобів про  експлуатацію 14.05.2019 службового автомобіля “СКС RDS-02PП” д.н.з. 12 НОМЕР_5 . Окрім того, майором поліції ОСОБА_1 службовий автомобіль “СКС RDS-02PП” д.н.з. 12 НОМЕР_5  також використовувався 13.05.2019, що підтверджується записами, зробленими у дорожньому листі №19350101288 та у журналі обліку виїзду та повернення транспортних засобів. Водночас, майором поліції ОСОБА_1 , на порушення вимог пунктів 9 та 11 розділу ІІІ Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградеській області від 21.01.2019 №40, 13.05.2019 не було пройдено передрейсовий медичний огляд, а також не було здійснено записи до дорожнього листа та журналу обліку виїзду та повернення транспортних засобів.
Відповідно до п.п.8, 9, 11 розділу ІІІ Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, затвердженого наказом ГУНП від 21.01.2019 №40 (далі – Порядок №40), усі виїзди та повернення службових транспортних засобів галузевих служб ГУНП, відділів, відділень поліції фіксуються у дорожньому листі (додаток 7 до Наказу), який в органах поліції є документом первинного обліку експлуатації транспортних засобів. Інформація щодо маршруту руху, пробігу і часу використання транспортного засобу засвідчується підписами посадових осіб галузевих служб ГУНП, відділів, відділень поліції, у розпорядження яких надавався транспортний засіб для виконання службових завдань.
Правильним веденням дорожніх листів, облікових журналів та іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації вважається своєчасне внесення до них достовірних даних, а саме: - підписи відповідальних осіб за випуск транспортних засобів на лінію; - відмітки про проходження передрейсового медичного огляду; - показники одометру на початок та кінець місяця; - загальний пробіг за місяць; - кількість машино-днів та годин;- кількість отриманого пального; - залишок пального у баку на початок та кінець місяця; - інші обов`язкові реквізити.
Відповідальні особи за стан транспортної дисципліни щоденно: а)  контролюють внесення водіями своєчасних та достовірних даних до дорожніх листів; б)   перевіряють наявність відміток про проходження передрейсового медичного огляду; в)  вживають заходів щодо недопущення виправлень у дорожніх листах, та у разі виявлення таких фактів рапортами доповідають керівництву підрозділу, з подальшим проведенням внутрішніх службових розслідувань; г) забезпечують внесення достовірної інформації до ІП “Облік пального та пробігів”. 
Виїзд транспортного засобу без заповненого дорожнього листа категорично забороняється. Загальний контроль за своєчасне заповнення та повернення дорожніх листів покладається на керівництво галузевих служб ГУНП, відділів, відділень поліції.
Перед виїздом службового транспортного засобу водії отримують у відповідальної за автотранспортну діяльність особи дорожній лист, проходять передрейсовий медичний огляд та інструктаж, засвідчують їх проходження власним підписом у дорожньому листі та відповідних облікових журналах, подають закріплений транспортний засіб на огляд технічного стану відповідальною за автотранспортну діяльність особою, яка підтверджує його справність підписом у відповідному розділі дорожнього листа.
Відповідно до дорожнього листа №19350101288 за травень 2019 року судом апеляційної інстанції встановлено, що службовий автомобіль “СКС RDS-02PП” д.н.з. 12 НОМЕР_5 використовувався майором поліції Вовком В. ОСОБА_14 13 та 14 травня 2019 року (т. 1, а.с.129).
Також, факт використання майором поліції ОСОБА_1 13 та 14 травня 2019 року службового автомобіля “СКС RDS-02PП” д.н.з. 12 НОМЕР_5 , а також не здійснення записів до журналу виїзду-повернення автотранспорту РПСПОП “Святослав”, підтверджується письмовими поясненнями сержанта поліції ОСОБА_15 та лейтенанта поліції ОСОБА_16 , які 13 та 14 травня 2019 року перебували у добових нарядах в якості чергових по командира роти патрульної служби поліції особливого призначення “Святослав” (т. 1, а.с. 96-97, 122-123).
Проаналізувавши вищевикладені обставини та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені обставини свідчать про порушення Позивачем Порядку використання, експлуатації та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області.
Поряд із зазначеним, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що доводи Відповідача щодо не взяття до уваги судом першої інстанції показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив про те, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були членами дисциплінарних комісій під час проведення службових розслідувань, надали пояснення та підтвердили обставини, які викладені у висновках службових розслідувань. 
Відповідно до п.п. 7, 8 , 9 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Дослідивши зміст спірних наказів Відповідача від 23.07.2019 №1289 про застосування дисциплінарного стягнення у виді «догани» та від 25.07.2019 №1299 про застосування дисциплінарного стягнення у виді «суворої догани», колегія суддів дійшла висновку, що спірні накази у повній мірі відповідають вимогам положень п.п. 7, 8, 9 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, у тому числі й види дисциплінарних стягнень, обрані керівником відносно Позивача відповідають п. 3 ст. 13 вказаного Дисциплінарного статуту.
Крім того, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що Відповідачем при обранні виду дисциплінарного стягнення не було враховано характер та тяжкість вчиненого Позивачем проступку та особу порушника, оскільки повноваження щодо визначення виду стягнення є дискреційними повноваженнями безпосереднього керівника.  
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність прийнятих Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області наказів від 23.07.2019 №1289 про застосування дисциплінарного стягнення у виді «догани» та від 25.07.2019 №1299 про застосування дисциплінарного стягнення у виді «суворої догани» та про відсутність підстав для їх скасування.
Щодо вимог апеляційної скарги представника Позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., колегія суддів зазначає таке.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або Третьою особою.
Згідно з ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. представником Позивача до суду першої інстанції було надано:
- копію договору про надання професійної правничої допомоги від 20.08.2019 (т. 1, а.с. 189);
- додаткову угоду від 16.09.2019 (т. 1, а.с. 190);
- розрахунок від 16.09.2019 до договору про надання професійної правничої допомоги від 20.08.2019 (т. 1, а.с. 191);
- акт приймання-передачі до договору від 16.09.2019 (т. 1, а.с. 192);
- квитанція до прибуткового касового ордера від 16.09.2019 (т. 1, а.с.193).
Проаналізувавши вказані докази, колегія суддів звертає увагу на те, що з акту приймання-передачі від 16.09.2019 року не можливо встановити кількість часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг й виконаних робіт, оскільки вказаний акт містить лише загальне посилання на договір від 20.08.2019, який, у свою чергу, не містить вказівки про надання професійної правничої допомоги саме в межах даної адміністративної справи.
Відсутність в договорі та в додатковій угоді вказівки про надання професійної правничої допомоги саме в межах справи №340/2110/19, також, впливає і на можливість ідентифікації оплати ОСОБА_1 суми 5000 грн. квитанцією від 16.09.2019 за послуги професійної правничої допомоги надані у саме цій справі.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість прийняття квитанції від 16.09.2019 як належного доказу оплати Позивачем послуг адвоката, з огляду на відсутність в останній обов`язкового реквізиту, а саме: номеру прибуткового касового ордеру.
Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що Позивач належним чином документально не підтвердив та не довів загальну суму витрат, понесених останнім, на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі в розмірі 5000 грн., з огляду на відсутність в наданих останнім документах детального зазначення відповідних кількісних та якісних показників виконаних робіт (наданих послуг), за які безпосередньо здійснюється оплата.
Щодо вимог представника Позивача, зазначених в апеляційній скарзі про стягнення з Відповідача витрат в сумі 2500 грн., колегія суддів зазначає про те, що з огляду на наявність підстав для відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , судові витрати, понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не підлягають стягненню, з урахуванням частини 6 статті 139 КАС України.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними письмовими доказами, тому рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Усатенко В`ячеслава Юрійовича - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області – задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року по справі №340/2110/19 – скасувати.
В позові – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена 22 січня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова