Постанова
Іменем України
 
12 лютого 2020 року 
м. Київ
 
справа № 563/1214/18-ц
провадження № 61-7577св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро»,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнеагроленд», ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнеагроленд» на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 23 листопада 2018 року у складі судді Кулика Є. В. та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2019 року у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., Шимківа С. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» (далі - ТОВ «Горинь Агро») звернулося до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнеагроленд» (далі - ТОВ «Рівнеагроленд»), ОСОБА_1 про визнання недійним договору оренди землі.
 
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 травня 2010 року між             ТОВ «Горинь Агро» та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки, площею 2,21 га на 10 років, який зареєстровано 28 грудня 2010 року в Корецькому районному відділі Рівненської регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Проте всупереч вимогам чинного договору оренди землі, 28 грудня 2017 року відповідачі уклали договір оренди землі щодо тієї ж земельної ділянки.Оскільки договір оренди землі від 12 травня 2010 року є чинним, то укладений між відповідачами договір оренди цієї ж земельної ділянки, є недійсним. Крім того, 31 липня 2018 року між ТОВ «Горинь Агро» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про продовження дії договору оренди землі від 12 травня 2010 року № 363 до 27 грудня 2030 року.
 
Посилаючись на викладене, ТОВ «Горинь Агро» просило визнати недійсним договір оренди землі від 28 грудня 2017 року б/н, укладений між ОСОБА_1 та                         ТОВ «Рівнеагроленд» щодо земельної ділянки розміром 2,208 га, кадастровий номер 5623081000:05:007:0172, розташованої на території Великомежирицької сільської ради Корецького району Рівненської області.
 
Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 23 листопада 2018 року позов ТОВ «Горинь Агро» задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі          від 28 грудня 2017 року б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Рівнеагроленд» щодо земельної ділянки розміром 2,208 га, кадастровий номер 5623081000:05:007:0172, розташованої на території Великомежирицької сільської ради Корецького району Рівненської області.Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що на момент укладення оспорюваного договору оренди землі між ТОВ «Рівнеагроленд» та ОСОБА_1 , діяв інший договір оренди тієї ж самої земельної ділянки, укладений між ТОВ «Горинь Агро» та ОСОБА_1 , а отже, оспорюваний договір є недійсним.
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2019 року рішення суду першої інстанції у частині розподілу судових витрат скасовано.
 
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Горинь Агро» судові витрати, понесені зі сплати судового збору, у розмірі 881,00 грн.Стягнуто з ТОВ «Рівнеагроленд» на користь ТОВ «Горинь Агро» судові витрати, понесені зі сплати судового збору, в розмірі 881,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки на момент укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Рівнеагроленд» договору оренди землі                      від 28 грудня 2017 року був чинним та продовжував діяти попередній договір оренди тієї ж земельної ділянки, укладений 12 травня 2010року між ТОВ «Горинь Агро» та ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання недійсним оспорюваного договору оренди землі. Разом з тим, оскільки ЦПК України не передбачає солідарного відшкодування судових витрат у справі, з відповідачів витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача порівну по 881,00 грн із кожного.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У квітні 2019 року ТОВ «Рівнеагроленд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 23 листопада           2018 рокута постанову Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2019 року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що судами не надано належної правової оцінки державній реєстрації права оренди. Доказів реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «Горинь Агро», тобто відповідного запису в поземельній книзі позивачем не надано. 
 
У травні 2019 року ТОВ «Горинь Агро» подало до суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що доводи ТОВ «Рівнеагроленд» про відсутність підстав вважати договір ТОВ «Горинь Агро» зареєстрованим відповідно до чинного на момент укладення законодавства та, що позивачем не надано таких доказів, є  необґрунтовані і не підтверджуються наявними матеріалами справи. 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та рішення апеляційного суду - без змін. 
 
Обставини встановлені судами
 
12 травня 2010 року між ТОВ «Горинь Агро» та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки № 363, згідно з яким ОСОБА_1 передала позивачу в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2,21 га, кадастровий номер 5623081000:05:007:0172, сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Великомежирицької сільради Корецького району Рівненської області, строком на 10 років.
 
28 грудня 2010 року договір зареєстровано в Корецькому районному відділі Рівненської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 041059000248.
 
Відповідно до пункту 12.5 договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Пунктом 14.1 договору передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
 
28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Рівнеагроленд» укладений договір оренди земельної ділянки, площею 2,208 га, кадастровий номер 5623081000:05:007:0172, сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Великомежирицької сільської ради Корецького району Рівненської області, строком на 10 років.
 
31 липня 2018 року між ТОВ «Горинь Агро» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 12 травня 2010 року № 363, відповідно до якої строк дії вказаного договору оренди земельної ділянки продовжено строком на 20 років           до 27 грудня 2030 року.
 
Згідно з інформаційною довідкою від 28 липня 2018 року № 132476259 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 10 квітня 2018 року проведено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ «Рівнеагроленд» та ОСОБА_1 «без дати укладення».
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
 
Установивши, що на момент укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Рівнеагроленд» договору оренди землі від 28 грудня 2017 року продовжував діяти попередній договір оренди тієї ж земельної ділянки, укладений 12 травня 2010 року між ТОВ «Горинь Агро» та ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про визнання недійсним договору оренди землі           від 28 грудня 2017 року б/н, оскільки право користування земельною ділянкою, яке виникло та існує в позивача на підставі договору з одним із відповідачів, порушено внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки між відповідачами, і таке право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб.
 
Таким чином, оскільки на час укладення (28 грудня 2017року) оспорюваного договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Рівнеагроленд» був чинним договір оренди цього ж об`єкта, укладений між ТОВ «Горинь Агро» та         ОСОБА_1 від 12 травня 2010 року строком на 10 років, і в установленому законом порядку не припинений, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про визнання договору оренди землі від 28 грудня 2017 року б/н недійсним. 
 
Внаслідок укладення оскарженого договору ТОВ «Рівнеагроленд» отримало право оренди земельною ділянкою, що стало перешкодою для позивача у реалізації аналогічного права щодо тієї самої земельної ділянки. З огляду на це, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про порушення права позивача на оренду земельної ділянки та наявність підстав для визнання оскаржуваного договору недійсним.
 
Твердження заявника про те, що позивачем не надано доказів реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «Горинь Агро», тобто відповідного запису в поземельній книзі, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до інформації, наданої Управлінням Держгеокадастру у Корецькому районі                         ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 07 квітня 2016 року                                  вих. № 32-1708-0.3-398/2-16, договір оренди землі від 12 травня 2010 зареєстрований 28 грудня 2010 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками судів щодо встановлених обставин справи. При цьому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.
 
Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнеагроленд»залишити без задоволення.
 
Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 23 листопада 2018 року у нескасованій частині та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                           О. В. Ступак
 
                                                                                                                             І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                              Г. І. Усик