ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 р.	Справа № 440/3893/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Зеленського В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 16.10.19 року по справі № 440/3893/19
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Глобинської міської ради      
           треті особи:        Товариство з обмеженою відповідальністю "Лан-Агро" ,       Приватне підприємство "ІМАКО" 
          про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Глобинської міської ради (далі - відповідач), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лан-Агро", Приватне підприємство "ІМАКО", в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Глобинської міської ради № 1265 від 26 вересня 2019 року "Про затвердження переліку вільних земельних ділянок, право оренди на які пропонується до продажу на земельних торгах окремими лотами";
- визнати протиправним та скасувати рішення Глобинської міської ради № 1267 від 26 вересня 2019 року "Про визначення виконавця земельних торгів щодо передачі в оренду земельної ділянки, розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області";
- визнати протиправним та скасувати рішення Глобинської міської ради № 1409 від 26 вересня 2019 року "Про розгляд звернення ТОВ "Лан-Агро" щодо продажу на земельних торгах у формі аукціону права оренди земельної ділянки площею 15,2000 га, кадастровий номер 5320680500:00:005:0065, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області".
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лан-Агро", Приватне підприємство "ІМАКО" про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено. 
Роз`яснено позивачу, що цей спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, висновки суду є такими, що не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що підставою позову є недотримання органом місцевого самоврядування під час прийняття оскаржуваних рішень вимог, передбачених ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування», ст.ст. 1, 13, 14, 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», отже спірні правовідносини виникли між учасниками справи з підстав правомірності оскаржуваних рішень, тому спір є публічно-правовим та не стосується прав позивача щодо реалізації особистих прав, направлених на набуття цивільного права на земельну ділянку, оскільки рішенням Глобинської міської ради № 1318 позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради за рахунок земельної ділянки кадастровий номер: 5320680500:00:005:0065.
Оскільки в своїх позовних вимогах позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення органу місцевого самоврядування, який є суб`єктом владних повноважень, дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії органу місцевого самоврядування, у зв`язку зі здійсненням публічно-владних управлінських функцій, тому зазначений спір є публічно-правовим, а справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Окрім того, позивач звертає увагу на те, що ним 30.10.2019 було подано позов та заяву про забезпечення позову в порядку цивільного судочинства до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, за результатами яких ухвалами Глобинського районного суду Полтавської області від 05.11.2019 по справі № 527/2337/19 відмовлено у відкритті провадження за позовом та за заявою про забезпечення позову. Рекомендовано звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, оскаржувана ухвала по справі № 440/3893/19 є необґрунтованою та не містить належної мотивації законності її ухвалення, а тому вона підлягає скасуванню.
Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.
Від позивача, представників відповідача та Приватного підприємства "ІМАКО" надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з приписів п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, відповідно до якого суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановлений законом".
Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін "суб`єкт владних повноважень" означає: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".
Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Водночас, при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.
При цьому, визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. 
Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
В даному випадку, у правовідносинах, які складають предмет цієї справи, відповідач дійсно здійснював владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах він реалізував свої функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.
В свою чергу, з встановлених фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи не стільки з підстав правомірності оскаржуваних рішень, скільки щодо правомірності рішень органу місцевого самоврядування щодо передачі для реалізації на земельних торгах земельної ділянки (кадастровий номер: 5320680500:00:005:0065), на яку фізична особа-позивач має майнові претензії, оскільки, як зазначає сам позивач в позові та в апеляційній скарзі, рішенням Глобинської міської ради № 1318 йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: 5320680500:00:005:0065) площею 2,0000 га.
Згідно з частинами першою та третьою статті 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.
Відповідно до частин першої та третьої статті 138 Земельного кодексу України земельні торги за лотом вважаються такими, що відбулися, після укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки. Земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими, що не відбулися, чи їх результати можуть бути анульовані. Земельні торги до їх проведення скасовуються організатором земельних торгів у разі надходження до нього документів, які тягнуть за собою внесення змін до землевпорядної та землеоціночної документації на земельну ділянку або встановлення заборони на її відчуження чи передачу в користування.
Таким чином, позовні вимоги, з якими позивач звернувся до суду, спрямовані на захист інтересів останнього щодо набуття цивільного права на земельну ділянку від порушень з боку організатора земельних торгів, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.
Такий спір має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 825/478/17.
Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В апеляційній скарзі позивач посилається на той факт, що ним 30.10.2019 було подано позов та заяву про забезпечення позову в порядку цивільного судочинства до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, за результатами яких ухвалами Глобинського районного суду Полтавської області від 05.11.2019 по справі № 527/2337/19 відмовлено у відкритті провадження за позовом та за заявою про забезпечення позову. Рекомендовано звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.
В свою чергу, колегією суддів встановлено, що, дійсно, у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом, відповідно до вимог якого просив визнати протиправними та скасувати рішення Глобинської міської ради від 26 вересня 2019 року, а саме: № 1265 від 26 вересня 2019 року «Про затвердження переліку вільних земельних ділянок, право оренди на які пропонується до продажу на земельних торгах окремими лотами»; рішення Глобинської міської ради № 1267 від 26 вересня 2019 року «Про визначення виконавця земельних торгів щодо передачі в оренду земельної ділянки, розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області»; рішення Глобинської міської ради № 1409 від 26 вересня 2019 року «Про розгляд звернення ТОВ «Лан-Агро» щодо продажу на земельних торгах у формі аукціону права оренди земельної ділянки площею 15,2000 га, кадастровий номер 5320680500:00:005:0065, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області», а також витребувати у Глобинської міської ради належним чином завірені копії оскаржуваних рішень та всі документи, на підставі яких вони були прийняті.
Ухвалами Глобинського районного суду Полтавської області від 05.11.2019 по справі № 527/2337/19 відмовлено у відкритті провадження за позовом та за заявою про забезпечення позову, у зв`язку з тим, що зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Не погоджуючись з вказаними ухвалами Глобинського районного суду Полтавської області, ОСОБА_1 оскаржив їх в апеляційному порядку.
Позивачем надано до суду апеляційної інстанції копію постанови Полтавського апеляційного суду від 21.12.2019 по справі № 527/2337/19, відповідно до якої апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.
Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2019 року про відмову у відкритті провадження та ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2019 року про відмову у відкритті провадження за заявою про забезпечення позову - скасовано.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради Полтавської області про визнання неправомірними та скасування рішень направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Отже, зазначеним судовим рішенням підтверджено, що спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, та вважає, що суд обґрунтовано відмовив у відкритті провадження по вказаній справі, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування ухвали суду відсутні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року по справі № 440/3893/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Зеленський   	
Повний текст постанови складено  17.01.2020 року