ПОСТАНОВА
Іменем України

31 січня 2020 року 
Київ
справа №П/811/1144/17
адміністративне провадження №К/9901/37995/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «Агрореммаш-ПЛЮС» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року (судді: Круговий О.О. (головуючий), Прокопчук Т.С., Шлай А.В.) у справі № П/811/1144/17 за позовом Приватного підприємства «Агрореммаш-ПЛЮС» до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Приватне підприємство «Агрореммаш-ПЛЮС» (далі - позивач, ПП «Агрореммаш-ПЛЮС») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.07.2017 № 0000081408.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 31.07.2017 № 0000081408, діяв всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства, оскільки визначена відповідачем пеня, у вказаному податковому повідомленні-рішенні, за порушення строків розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності є адміністративно-господарською санкцією та повинна бути застосована у межах строків встановлених у   статті 250 Господарського кодексу України, яких контролюючим органом дотримано не було.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що нарахування суми пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності регулюється положеннями статті 250 Господарського кодексу України за якими термін застосування штрафних санкцій сплинув.   
4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просило скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «Агрореммаш-ПЛЮС» у повному обсязі.
5. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року апеляційну скаргу ГУ ДФС у Кіровоградській області задоволено повністю. Скасовано постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2017 року та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ПП «Агрореммаш-ПЛЮС» у повному обсязі. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 31.07.2017 № 0000081408, діяв у межах та у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки до вказаних правовідносин не застосовуються положення   статті 250 Господарського кодексу України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ПП «Агрореммаш-ПЛЮС» подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року та залишити в силі постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2017 року у справі № П/811/1144/17.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзних перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по імпортним контрактам: від 04.12.2013 № 48/12 та від 27.12.2013 № 56/12, укладених з фірмою-нерезидентом TOYMAN PLASTIK, PETROL UR UNLERI, TANTIN VE MAKINA SANAYI VE TICARET LTD.STI (Туреччина) за період з 04.12.2013 по 31.12.2014, про що складено Акт від 06.03.2017 № 80/11-28-14-00/32718797.
Згідно висновків вказаного акту, перевіркою встановлено порушення позивачем положень статті 2 Закону України   «Про здійснення розрахунків в іноземній валюті»   від 23.09.1994 № 185/94-ВР по імпортному контракту від 04.12.2013 № 48/12, укладеному з фірмою-нерезидентом TOYMAN PLASTIK, PETROL UR UNLERI, TANTIN VE MAKINA SANAYI VE TICARET LTD.STI (Туреччина).
На підставі вказаних висновків відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 31.03.2017 № 0000081408, яким позивачу нараховано пеню за порушення розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 25 247,86 грн. За результатами адміністративного оскарження спірне рішення залишено без змін
Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно інформації отриманої від ПАТ «Кредобанк» повідомлено відповідача про порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за імпортною операцією ПП «Агрореммаш-ПЛЮС» за контрактом від 04.12.2013. В ході проведення перевірки контролюючим органом було встановлено, що позивачем та фірмою-нерезидентом було укладено контракт від 04.12.2013 № 48/12 про поставку товару згідно Інвойсу, на виконання умов якого резидентом було здійснено попередню оплату на суму 2 288,47 Євро, що засвідчено платіжним документом від 09.12.2013 № б/н. Згідно листа ПП «Агрореммаш-ПЛЮС» від 14.03.2014 № 38 на кримську митницю Міндоходів, позивачем повідомлено, що підприємство здійснювало закупівлю комплектуючого обладнання та запасних частин к закордонного виробника TOYMAN PLASTIK, PETROL UR UNLERI, TANTIN VE MAKINA SANAYI VE TICARET LTD.STI по двом контрактам: № 48/12 від 04.12.2013, проформа № 20131204 від 04.12.2013 на суму 2   288,47 Євро, № 56/12 від 27.12.2013, проформа № 2013227 від 27.12.2013 на суму   1   481,00 Євро. Турецька компанія   відправник вантажу без погодження з ПП «Агрореммаш-ПЛЮС» об`єднала два відвантаження в один інвойс № D6942295-d694296 від 10.01.2014. При митному оформленні в декларації був вписаний лише один контракт за № 56/12 від 27.12.2013.
ПП «Агрореммаш-ПЛЮС» з посиланням на зазначені обставини просила Кримську митницю Міндоходів надати довідку або лист роз`яснення для Кіровоградського відділення центрального філіалу ПАТ «Кредобанк» щодо коригування п. 44 декларації № 600020000/2014/000247 від 21.01.2014 шляхом внесення контракту № 48/12 від 04.12.2013, або інший документ, який підтвердить митне оформлення товару по контрактам: № 48/12 від 04.12.2013 та № 56/12 від 27.12.2013. Листом Кримська митниця повідомила позивача, що у зв`язку з її відключенням від мережі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міндоходів України внесення змін до декларації № 600020000/2014/000247 є неможливим.
В подальшому ПП «Агрореммаш-ПЛЮС» звернулось до Міністрества доходів і зборів України з проханням відкоригувати п. 44 декларації № 600020000/2014/000247 від 21.01.2014 року.
Листом Міністерства доходів і зборів України від 30.04.2014 позивача повідомлено, що відповідно до чинного законодавства товари, що входять до однієї партії, на яку поширюється вимога щодо складання   ВМД, обов`язково декларується з окремими МД за наявності в партії товару, який, зокрема, імпортується за рівними зовнішньоекономічними контрактами, тому коригування п. 44 декларації                     № 600020000/2014/000247 є неможливим.
Згідно додаткової угоди від 04.12.2014, у зв`язку з неможливістю виконати умови своєчасно було розірвано контракт № 48/12 від 04.12.2013, нерезидентом попередню оплату у сумі 2 288,47 Євро було повернуто, що засвідчено платіжним документом від 19.12.2014, відповідно до розрахунку пені повернення коштів передплати відбулось з порушенням законодавчо встановленого строку на 285 дні.
Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що враховуючи те, що встановленим є факт повернення передплати по зовнішньоекономічному контракту від 04.12.2013 № 48/12, який відбувся із порушенням законодавчо встановлених строків на 285 днів, то з боку позивача було допущено порушення вимог статті 2 ЗУ «Про      порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з урахуванням відповідних постанов НБУ. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що до позивача застосовано санкції за порушення розрахунків до моменту повернення передплати за товар після розірвання контакту № 48/12 від 04.12.2013 року, а не у зв`язку з тим, що поставка товару за вказаним контрактом   не відбулась. Факт повернення передплати, який мав місце 19.12.2014 не заперечується      позивачем.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення, які на його думку допущено контролюючим органом та вказує на неврахування судом апеляційної інстанції порядку застосування положень статті 250 Господарського кодексу України при визначенні контролюючим органом пені за порушення позивачем строків розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки така є адміністративно-господарською санкцією та повинна бути застосована у межах строків встановлених у   статті 250 Господарського кодексу України, яких контролюючим органом дотримано не було, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
9. Відповідачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.
10. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54.
Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
11. Господарський кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
11.1. Частини перша та друга статті 250.
Адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом  шести  місяців  з дня  виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими  актами  правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.
12. Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР   (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
12.1. Стаття 1.
Виручка резидентів у  іноземній  валюті підлягає зарахуванню  на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати  заборгованостей,  зазначені  в контрактах, але не пізніше 180 календарних  днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання  робіт,  надання  послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
12.2. Частини перша, третя, четверта статті 2.
Імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення  поставки,  в  разі,  коли  таке  відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу  виконавчої  влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України    визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.
Національний  банк  України має право запроваджувати на строк до  шести  місяців  інші  строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
12.3. Частина перша статті 4.
Порушення   резидентами  строків,  передбачених статтями  1  і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України  відповідно  до  статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення  пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості  недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного  банку України на день виникнення заборгованості. Загальний   розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
13. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України» № 2756-VI від 2 грудня 2010 року:
13.1. Пункт 2.
У Господарському кодексі України статтю 250 доповнити частиною другою такого змісту: "2. Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і  порядок  стягнення  яких  визначені Податковим кодексом України ( 2755-17 ) та іншими законами, контроль за дотриманням яких 
покладено на органи державної податкової служби та митні органи".
14. Постанова Правління Національного банку України від 16.11.2012 року № 475 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті:
14.1. Пункт 3.
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у  строк, що не перевищує 90 календарних днів.
14.2. Пункт 12.
Постанова набирає чинності з наступного робочого дня після  дня її офіційного опублікування. Пункти 3-8 цієї постанови діють протягом 6 місяців з моменту набрання чинності цією постановою. 
15. Постанова Правління Національного банку України від 14.05.2013 року № 163 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті:
15.1. Пункт 1.
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2   Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
15.2. Пункт 9.
Постанова набирає чинності з 20 травня 2013 року, крім   пунктів 4   та   5, які набирають чинності з 28 травня 2013 року. Постанова діє до 19 листопада 2013 року.
16. Постанова Правління Національного банку України від 14.11.2013 року № 453 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті:
16.1. Пункт 1.
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2   Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
16.2. Пункт 8.
Постанова набирає чинності з 20 листопада 2013 року та діє до 17 травня 2014 року.
17. Постанова правління Національного банку України від 12.05.2014 № 270 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу в іноземній валюті: 
17.1 Пункт 1.
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
17.2 Пункт 7.
Постанова набирає чинності з 20 травня 2014 року та діє до 20 серпня 2014 року.
18. Постанова правління Національного банку України від 20.08.2014 № 515 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу в іноземній валюті: 
18.1 Пункт 1.
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
18.2 Пункт 9.
Постанова набирає чинності з 21 серпня 2014 року і діє до 21 листопада 2014 року.
19. Постанова правління Національного банку України від 01.12.2014 № 758 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу в іноземній валюті:
19.1 Пункт 1.
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
19.2 Пункт 10.
Постанова набирає чинності з 3 грудня 2014 року і діє до 3 березня 2015 року включно.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
20. Нарахування пені здійснюється за кожний день прострочення розрахунків у сфері зовнішньоекономічній діяльності у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті.
21. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України» № 2756-VI від 2 грудня 2010 року   статтю 250 Господарського кодексу України   доповнено частиною другою, яка набрала законної сили з 1 січня 2011 року. Відповідно до частини другої   статті 250 Господарського кодексу України, дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.
22. Таким чином, з набранням чинності   Податкового кодексу України, положення частини першої   статті 250 Господарського кодексу України   щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій, на нарахування штрафних санкцій (пені) за порушення валютного законодавства, в тому числі на нарахування пені за порушення резидентами термінів розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не розповсюджуються.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
23. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
24. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 31.03.2017 № 0000081408, яким позивачу нараховано пеню за порушення розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі                   25 247,86 грн, діяв у межах та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
Колегія суддів зазначає, що у справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що ПП «Агрореммаш-ПЛЮС» уклало контракти фірмою-нерезидентом TOYMAN PLASTIK, PETROL UR UNLERI, TANTIN VE MAKINA SANAYI VE TICARET LTD.STI (Туреччина) вже під час дії норм   Податкового кодексу України   та на час набрання чинності змін, внесених до   Господарського кодексу України, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин положень частини першої статті 250 Господарського кодексу України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
25. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Приватного підприємства «Агрореммаш-ПЛЮС» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року слід залишити без задоволення.
26. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
27. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного підприємства «Агрореммаш-ПЛЮС» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі № П/811/1144/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду