Постанова
Іменем України
12 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 203/4365/18-ц
провадження № 61-5697св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),
суддів:                Гулейкова І. Ю.,                                    Погрібного С. О.,
                             Усика Г. І.,                                              Яремка В. В.,
 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - Скирич Інни Геннадіївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року у складі судді Куценко Т. Р.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
 
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_3 Скирич І. Г. подала апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року апеляційну скаргу адвоката Скирич І. Г. в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року повернуто заявнику.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
 
У березні 2019 року представник ОСОБА_3 - Скирич І. Г. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду 
від 11 лютого 2019 року, в якій просить скасувати ухвалу та справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що представник відповідача, подаючи апеляційну скаргу, на підтвердження своїх повноважень додала до апеляційної скарги копію договору про надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, витяг із реєстру адвокатів, ордер адвоката, проте апеляційний суд повернув апеляційну скаргу та зазначив, що адвокат не мала правових підстав підписувати апеляційну скаргу, чим позбавив апелянта доступу до правосуддя, зокрема права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції щодо порушення правил підсудності.
 
Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу представника 
ОСОБА_3 - Скирич І. Г .
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 13 грудня 2018 року відкрито провадження за вказаним вище позовом.
 
Не погодившись із такою ухвалою, адвокат Скирич І. Г., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу.
 
На підтвердження повноважень на подання апеляційної скарги від імені ОСОБА_3 , адвокат Скирич І. Г. долучила до апеляційної скарги копію договору про надання правової допомоги від 18 січня 2019 року № 200/01-2019, укладеного між адвокатським об`єднанням «Романцова, Бончева і партнери» в особі керуючого партнера Романцової Т. В., а також ксерокопії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та витягу з Єдиного реєстру адвокатів України.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року апеляційну скаргу адвоката Скирич І. Г., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року повернуто заявнику.
 
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявником не надано окремого письмового доручення, яке підтверджує її повноваження як представника ОСОБА_3 у цій справі. Крім того, позов пред`явлено до ОСОБА_2 , а в апеляційній скарзі апелянт зазначає свого довірителя як ОСОБА_3 , разом із тим у договорі про надання правової допомоги клієнтом значиться ОСОБА_5 , проте апелянтом не надано документів, які б підтверджували зміну прізвища.
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
 
Частинами третьою, четвертою статті 356 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додаються, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.
 
Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
 
Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
 
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:
1) договір про надання правової допомоги;
2) довіреність;
3) ордер;
4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
 
Відповідно до пунктів 13, 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, у редакції, затвердженій рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 15, ордер, що видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правову допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи. Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Повертаючи апеляційну скаргу адвоката Скирич І. Г., подану в інтересах ОСОБА_5 , апеляційний суд не врахував, що до апеляційної скарги на підтвердження повноважень адвоката Скирич І. Г ., крім договору про надання правової допомоги, наданий також ордер, виданий АО «Романцов, Бончева і партнери», на підставі укладеного договору, у якому зазначено прізвище адвоката Скирич І. Г. , як адвоката, який здійснює представництво за цим ордером, а також ордер відповідно до пункту 13 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів містить ся підпис адвоката Скирич І. Г. (а. с. 26).
 
З урахуванням наведеного, висновок апеляційного суду про те, що заявником не надано окремого письмового доручення, яке підтверджує її повноваження як представника є безпідставним, оскільки саме ордер, виданий адвокатським об`єднанням, підтверджує те, хто із адвокатів здійснює представництво інтересів клієнта на виконання укладеного договору про надання правової допомоги між адвокатським об`єднанням та клієнтом.
 
Посилання суду при поверненні апеляційної скарги на те, що позов пред`явлено до ОСОБА_2 , а в апеляційній скарзі зазначено особу довірителя ОСОБА_3 , в договорі на надання правової допомоги - ОСОБА_5 , при цьому документів, що підтверджують зміну прізвища, не надано, є надто формальним, оскільки за матеріалами справи, відповідач подавала в суд від власного імені заяву, підписуючи її як ОСОБА_8 , (а. с. 16), довідку із лікарні, видану на прізвище ОСОБА_5 (а. с. 17), тобто у суду апеляційної інстанції були відсутні об`єктивні підстави для сумнівів, що апеляційна скарга подана адвокатом в інтересах відповідача у цій справі.
 
За таких обставин, апеляційний суд, через надто формальний підхід, порушив принципи судочинства, встановлені статтею 55 Конституції України, статтями 2, 10 ЦПК України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги Скирич І. Г. на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, оскільки не звернув уваги на те, що до апеляційної скарги заявник додала ордер, копію договору про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, тобто документи, передбачені статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», які посвідчують її повноваження як адвоката на надання правової допомоги.
 
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального закону.
 
Частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлена у справі ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції належить перевірити, чи відповідає апеляційна скарга вимогам статті 356 ЦПК України, та вирішити питання про відкриття апеляційного провадження відповідно до вимог статті 357 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - Скирич Інни Геннадіївни задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                           О. В. Ступак
 
Судді:                                                                                              І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                                   С. О. Погрібний
 
                                                                                                       Г. І. Усик
 
                                                                                                       В. В. Яремко