ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
                                         ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
                                                     ПОСТАНОВА
                                                ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2020                                                                                          Справа №  904/2521/19

                                              м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) -  Кузнецової І.Л.,          
суддів - Кощеєва І.М., Широбокової Л.П., 
при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,
розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Клин Девелопмент" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019  у справі № 904/2521/19 (суддя  Ярошенко В.І., повне рішення складено 09.10.2019 )
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Клин Девелопмент", м. Дніпро 
до відповідача-1 виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м. Дніпро
до відповідача-2 комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради, м.Дніпро 
про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:
- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/2521/19 Товариству з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)"Клин Девелопмент" відмовлено в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №398 від 23.04.2019 "Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м.Дніпрі" в частині затвердження пункту 288 розділу ІІ "Спеціально обладнані майданчики", парковки, які розташовані не у центральній частині міста, майданчика з місцезнаходженням в районі будинку АДРЕСА_2, площею для паркування 609, 5 кв.м;
   - приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо наявності підстав для розгляду даної справи за нормами Господарського процесуального кодексу України, оскільки   позивач звернувся з позовом про визнання незаконним рішення виконавчого комітету  як такого, що порушує його права та охоронювані законом інтереси як власника майна та користувача земельної ділянки, у зв"язку з чим, визнання незаконним такого рішення є способом захисту відповідного цивільного права, з того, що відсутність доказів, які б підтверджували факт введення в експлуатацію об`єктів незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та доказів здійснення позивачем державної реєстрації права власності на ці об`єкти як на об`єкти нерухомого майна, унеможливлює застосування положень ст.377 Цивільного кодексу України, з того, що на момент розгляду справи межі земельної ділянки під об`єктами незавершеного будівництва позивача не визначені, кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно, правовстановлюючи документи на користування останньою не надані, тому не підтвердженим належними доказами є факт, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 площею 609,5кв.м, яка виділена спірним рішенням під майданчик для паркування транспортних засобів повністю або частково накладається на земельну ділянку, яка знаходиться під об`єктами позивача, а також з того, що у зв"язку з недоведеністю існування у товариства права користування земельною ділянкою, неможливо стверджувати про порушення його права на таке користування;
  - не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ"Клин Девелопмент" подало  апеляційну  скаргу, в  якій  з  посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення та задовольнити позовні вимоги;
   - у поданій скарзі йдеться про те, що товариством надані правовстановлюючі документи, які підтверджують його право власності на виробничо-технічну базу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про наявність в матеріалах справи доказів присвоєння вказаному об`єкту нерухомості реєстраційного номеру, а саме 19988812000, про те, що у товариства є переважне право на отримання спірної земельної ділянки у користування, передбачене ст.377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України, про те, що з картографічного матеріалу, наданого Комунальним підприємством (далі-КП)"Міськавтопарк" вбачається, що земельна ділянка поблизу АДРЕСА_2, яку вказане підприємство отримало на баланс, повністю накладається на територію розміщення об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 19988812000 (А-2, А1-2, А11-3, №1-8 - огорожі металеві залізобетонні, АДРЕСА_1), про те, що організація на цій території паркувальних місць унеможливить використання виробничо-технічної бази, про те, що висновок судового експерта Харченко В.І. підтверджує неможливість використання вказаного об"єкта як цілісного майнового комплексу разом з розміщенням майданчику для паркування, про те, що суд не надав належної правової оцінки рішенню виконавчого комітету міської ради народних депутатів №39/4 від 11.02.1987, яким земельну ділянку площею 1,1 га по вул.Каруни виділено для розбудови промислової бази, про те, що  товариство  зверталося до міського голови м.Дніпро з листом стосовно виділення в оренду земельної ділянки по фактичному розташуванню виробничо-технічної бази, при цьому відповідне рішення з вказаного питання міською радою не прийнято, відповідь про стадію його розгляду не надана, а також про те, що рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №398 від 23.04.2019 "Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпрі" прийнято необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення щодо земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно товариства та з перевищенням меж повноважень, наданих Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні";
   - 13.12.2019 скаржником на адресу апеляційного суду подано зауваження щодо підсудності справи, в якому останній зазначає, що відповідно до висновків, зроблених  Великою Палатою Верховного Суду у справі №904/3825/18, оскарження рішень виконавчих органів є публічно-правовими спорами, розгляд яких відноситься до юрисдикції адміністративних судів та у зв"язку з викладеним просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 скасувати, провадження у справі закрити ;
 - відповідач 1 вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що адреси виробничої бази, що належить позивачу та майданчика для паркування, який входить до затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради №398 від 23.04.2019 Переліку, є окремими адресами з означеними межами, на те, що вказане рішення виконкому міської ради є підставою для обліку в органах Державної фіскальної служби осіб, які займаються діяльністю із забезпечення паркування, а тому правовідносини щодо користування земельною ділянкою не мають, у даному випадку, ніякого значення, на те, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 у позивача відсутні, на даний час рішення міською радою щодо вказаної ділянки не приймалося, проект землеустрою з визначенням конфігурації та розміру не складений, кадастровий номер для ідентифікування ділянки не присвоєний, на те, що вказане рішення виконавчого комітету не впливає на обсяг прав та обов"язків позивача або будь-яких інших осіб внаслідок чого не може бути примусово скасовано у судовому порядку, а також на те, що оскільки цей акт не встановлює будь-яких прав та обов"язків, він не може бути визнаний незаконним;
    - відповідач 2 відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судові засідання не з"явився, про час та місце судових засідань відповідач 2 повідомлений належними чином.    
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду слід скасувати в силу наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з актом приймання-передачі майна до статутного фонду від 08.09.2016 ТОВ "Клин Девелопмент" отримало у власність від ОСОБА_1 1/2 частки об`єкту незакінченого будівництва з будівельною готовністю будівель та споруд 95 процентів від загального об`єму виробничо-технічної бази літ.А-2, А'-2, А"-3 загальною площею 1723,1 кв.м, №1-8 огорожі металеві залізобетонні, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Право власності на вказане майно підтверджується записом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за  реєстраційним номером 19988812000, зробленим 15.09.2016, в якому також зазначено, що  даний об"єкт не є об"єктом нерухомого майна.
На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 17.02.2017 та протоколу загальних зборів учасників ТОВ"Клин Девелопмент" від 17.02.2017 ОСОБА_2 передала у власність товариства таке майно:
- нежитлову будівлю ТП, літ. В-1, площею 58,1 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яку підтверджується записом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно  за  реєстраційним номером 843769412101, зробленим 23.02.2017, в якому також зазначено, що даний об`єкт не є об`єктом нерухомого майна;
- 1/2 (одна друга) частки об`єкту незакінченого будівництва з будівельною готовністю будівель та споруд 95 процентів від загального об`єму виробничо-технічної бази літ.А-2, А1-2, А11-3, загальною площею 1723,1 кв.м, огорожі металеві залізобетонні № 1-8, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку підтверджується записом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зробленим 23.02.2017 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 19988812000, в якому зазначено, що даний об`єкт нерухомості є об`єктом незавершеного будівництва .
Також, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 у справі №904/1539/18 частково задоволено позов ТОВ "Клин Девелопмент" до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради та відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровського району у м.Дніпрі та визнано за позивачем право власності на ангар літ.Б1, фундамент літ.Ф-т, котельня літ.Л, розташовані за вказаною вище адресою без реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.
Вказане майно на час розгляду справи господарським судом є об"єктами незавершеного будівництва.
28.02.2017 ТОВ "Клин Девелопмент" звернулося до міського голови м.Дніпра з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,6500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, по фактичному розміщенню незавершеного будівництва.
01.02.2018, за наслідками розгляду клопотання, Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради надано відповідь №7/13-161 про підготовку проекту рішення "Про надання ТОВ"Клин Девелопмент", код ЄДРПОУ 40261628, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 (Амур-Нижньодніпровський район) по фактичному розміщенню об"єкта незавершеного будівництва (виробничо-технічна база) та для завершення будівництва" та про наявність зауважень начальника Управління правового забезпечення міської ради.
Матеріали справи свідчать також і про те, що 25.03.2019 КП "Міськавтопарк" на  адресу ТОВ"Клин Девелопмент" направлено припис, з якого вбачається, що під час проведення перевірки майданчиків для паркування у м.Дніпрі встановлено факт використання товариством об`єктів міського благоустрою при здійсненні діяльності у сфері нерухомості, а саме: розміщення  майданчику  для  паркування  у м.Дніпро  загальною  площею 862,5 кв.м  на 75 машино-місць та запропоновано надати документи, що підтверджують право користування земельною ділянкою (договір купівлі-продажу, договір оренди, свідоцтво про реєстрацію службової парковки, договір про організацію та експлуатацію парковки і т.д.), зазначено про необхідність звернення до Департаменту транспорту та зв`язку Дніпропетровської міської ради з письмовою заявою стосовно організації службової парковки.
ТОВ"Клин Девелопмент" повідомило КП"Міськавтопарк", що право користування ним спірною земельною ділянкою підтверджується документами про право власності на нерухоме майно, розташоване на даній ділянці та що вільна від будівель територія - мостіння (асфальтне покриття) є складовою річчю зареєстрованого об`єкту нерухомості.
Листом від 10.04.2019 №343/4 КП "Міськавтопарк" просило Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради ініціювати перед міськвиконкомом внесення майданчика для паркування транспортних засобів за новою адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 609,5 кв.м на 53м/м до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпрі, затвердженого рішенням виконкому Дніпровської міської ради від 30.11.2016 №587 зі змінами та доповненнями.
23.04.2019 виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення №398 "Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпрі", згідно з яким було внесено зміни до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 30.11.2016 №587.  
Згідно з додатком до прийнятого рішення до переліку парковок, які розташовані не у центральній частині міста належить земельна ділянка по АДРЕСА_2.      
Звертаючись з позовом, ТОВ "Клин Девелопмент" посилалося на те, що земельна ділянка під майданчик для паркування, розташована за адресою: м.Дніпро в районі будинку АДРЕСА_2 повністю накладається на земельну ділянку виробничо-технічної бази, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вулиця Каруни, 75 та належить товариству.
У цьому зв"язку товариство вважало, що вказаним рішенням виконавчого комітету міської ради було порушено його переважне право на отримання спірної земельної ділянки у користування, передбачене ст.377 Цивільного кодексу України.
  Згідно з ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
   Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
  Перелік справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено ст.20 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до п.п.1, 10 ч.1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці та справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.
В ч.ч.1, 2, 3 ст.3 Господарського кодексу України зазначено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.
У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у ст.3 Господарського кодексу України.
При цьому спір відноситься до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спори про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом та відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
  Разом з тим, справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.п.1, 2 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
   Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
  П.7 ч.1 ст.4 Кодексу унормовано, що ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі, на виконання делегованих повноважень.
   Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення ? публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема, пов`язаних з реалізацією публічної влади.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі бюджету, фінансів і цін визначено ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до п.п.8 п."а" ч.1 якої  до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо підготовки та затвердження переліку спеціально відведених місць для паркування транспортних засобів.
При цьому повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку визначено ст.30 Закону, відповідно до п.п.4 п."а" ч.1 якої до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо прийняття рішень про організацію громадських вбиралень, стоянок та майданчиків для паркування автомобільного транспорту, здійснення контролю за їх діяльністю відповідно до закону. У п.п.7-1 п."а" ч.1 цієї ж статті зазначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування; впровадження в межах відповідного населеного пункту автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування, затвердження технічних вимог та завдання до цієї системи.
П.п.2681.1.2 п.2681 ст.2681 Податкового кодексу України встановлено, що перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів, затверджується рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, про встановлення збору. Таке рішення разом з переліком осіб, які уповноважені організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів, надається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, контролюючому органу в порядку, встановленому розділом I цього Кодексу.
Рішенням Дніпровської міської ради від 21.12.2016 №38/17 затверджено Правила паркування транспортних засобів на території міста Дніпра. 
П.4 цього рішення КП"Міськавтопарк" Дніпровської міської ради визначено як суб`єкт господарювання стосовно майданчиків для паркування транспортних засобів державної та комунальної форми власності, що визначаються відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".
Відповідно до п.2.1 названих вище Правил майданчик для платного паркування транспортних засобів ? це площа території (земельна ділянка), що належить на правах власності територіальній громаді або державі, яка визначена виконавчим комітетом міської ради як спеціальна земельна ділянка, відведена для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування, та використовується для паркування зі справлянням збору за місця для паркування транспортних засобів із встановленим режимом роботи та тарифом.
Щодо досліджуваної справи, то ТОВ"Клин Девелопмент" звернулося з позовом про скасування рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №398 від 23.04.2019 "Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м.Дніпрі", прийнятого останнім як суб`єктом владних управлінських функцій (повноважень) в галузі бюджету, фінансів і цін, а саме повноважень щодо підготовки та затвердження переліку спеціально відведених місць для паркування транспортних засобів відповідно до п.п.8 п. "а" ч.1 ст.28 Закону  України "Про місцеве самоврядування в Україні".
При цьому апеляційним судом враховано, що до юрисдикції господарських судів відноситься розгляд спорів у сфері земельних відносин. 
Між тим, юридичний спір між сторонами у даній справі не є спором про право на земельну ділянку, оскільки позовна заява обґрунтовується доводами незаконності прийнятого виконавчим комітетом рішення №398 від 23.04.2019. При цьому пред"явлення позивачем вимог з метою захисту його переважного права на отримання земельної ділянки в користування можливо виключно до особи, яка може виступати як орендодавець у відповідних правовідносинах, яким відповідач 1 не являється.
Тому, виходячи з предмета спірних правовідносин та враховуючи наявність у виконавчого комітету ознак суб"єкта владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд приходить до висновку  про наявність у цьому спорі ознак публічно-правового спору, розгляд якого відноситься до юрисдикції адміністративного суду.
  Таким чином, з урахуванням характеру правовідносин у цій справі, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд  помилково послався на необхідність розгляду цієї справи в порядку господарського судочинства.
  Згідно з п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
   Отже провадження у справі слід закрити.
  Відповідно до ч.2 ст.278 названого Кодексу порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
   З огляду на викладене  рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню внаслідок прийняття його з порушенням правил юрисдикції господарських судів.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/2521/19 скасувати;
    - провадження у справі №904/2521/19 закрити;
- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови ;
- повна постанова складена 04.02.2020

Головуючий  суддя                                                                             І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                                     І.М.Кощеєв 
     
Суддя                                                                                                    Л.П.Широбокова