ПОСТАНОВА
Іменем України

29 листопада 2019 року 
Київ
справа №822/112/18
адміністративне провадження №К/9901/50416/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого    - Калашнікової О.В.,
суддів – Білак М.В., Губської О.А.
розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №822/112/18
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року (прийняте у складі головуючого судді – Лабань Г.В.) та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді – Гонтарука В.М., суддів: Граб Л.С., Білої Л.М.)

І. Суть спору

1. В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

1.1. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій";

1.2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) перерахунок грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій" з урахуванням виплаченої суми;

1.3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної грошової винагороди, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій" з урахуванням виплачених сум.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

2. Відповідно до витягу з наказу командувача Повітряних Сил ЗС України (по особовому складу) від 30 жовтня 2017 року №441 ОСОБА_1 звільнено у запас, відповідно до частини 6 статті 26, з урахуванням вимог частини 8 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

2.1. Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 118 від 15 листопада 2017 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військового комісаріату та усіх видів забезпечення та визначено виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 30 календарних повних років.

2.2. При нарахуванні грошової допомоги при звільненні були враховані наступні види грошового забезпечення: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) відсоткова надбавка за вислугу років; 4) надбавка за виконання особливо важливих завдань; 5) надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; 6) премія, що підтверджується довідкою  розрахунку військової частини НОМЕР_1 №202 від 08 вересня 2017 року.

2.3. Щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена наказом Міністра оборони України від 24 жовтня 2016 року №550 (до нього наказ МОУ від 15.11.2010 №595), до розрахунку грошової допомоги при звільненні не включалась.

2.4. Позивач, вважаючи такі дії Військової частини НОМЕР_1 неправомірними, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено. 

3.1. Відмовляючи в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №889, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

IV. Касаційне оскарження

4. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та  апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

5. В обґрунтування касаційної скарги вказує на помилковість та такими що порушують норми матеріального права посилання судів першої та апеляційної інстанції на пункт 8 Наказу Міністра оборони України від 24 жовтня 2010 року №550 та пункт 38.6 Інструкції №260, згідно з якими щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60% не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

6. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу посилається на те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, прийнятими з дотриманням норм процесуального права, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставинах справи, а тому не підлягають скасуванню.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

7. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»; далі – КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

9. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі - Закон № 2232-XII).

10. Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

11. Згідно зі статтею 40 Закону №2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

12. Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом №2011-XII.

13. Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

14. Частиною другою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

15. Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року №1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

16. Згідно з частиною другою статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

17. Підпунктом 2 пункту 1 постанови №889 Кабінет Міністрів України установив щомісячну додаткову грошову винагороду: військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 01 квітня 2013 року – у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 року – у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 року – у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 квітня 2014 року – у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 липня 2014 року – у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

VI. Позиція Верховного Суду

18. Вирішуючи питання обґрунтованості поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

19. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби на підставі пункту «б» (за станом здоров`я) частини шостої статті 26 Закону №2232-XII з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті; його календарна вислуга у Збройних Силах становила 30 років 10 місяців.

20. Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-ХІІ позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 30 календарних років, про що командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 15 листопада 2017 року №118. 

21. Матеріалами справи підтверджується, що позивачу було виплачено щомісячну додаткову винагороду із січня 2014 року по листопад 2017 року у розмірі 60% місячного грошового забезпечення.

22. Вказані обставини підтверджуються копією довідки Військової частини НОМЕР_1 про види виплат за 2014-2017 роки проходження військової служби.

23. Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу протягом 24 місяців до звільнення його з військової служби, тобто мала постійний характер.

24. Позиція відповідача щодо відмови у включенні щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою №889, до складу грошового забезпечення позивача, з якого йому обчислено одноразову грошову допомогу при звільненні, ґрунтується на нормах Інструкцій №595 та №260. 

25. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що відповідач, відмовляючи у здійсненні такого перерахунку, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених законодавством, оскільки відсутні підстави для включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення позивача при обчисленні одноразової грошової допомоги при його звільненні. 

26. Проте під час розгляду цієї справи суди, застосовуючи зазначені Інструкції як спеціальні нормативно-правові акти, що визначають структуру і склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, не врахували пріоритетності законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку і розміру гарантій особам, які проходять військову службу. 

27. Так, частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом, не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

28. Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.

29. Верховний Суд ураховує, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Приймаючи постанову від 06 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

30. Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

31. Оскільки останні 24 місяці перед звільненням на підставі Постанови № 889 додаткова грошова винагорода нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

32. При касаційному розгляді враховано висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 826/11679/17.

33. За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого йому нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% грошового забезпечення, передбачену постановою №889, а суди попередніх інстанцій, належним чином установивши фактичні обставини справи, дійшли помилкового висновку про правомірність оскаржуваних дій відповідача та, відповідно, відсутність підстав для задоволення позову.

34. Згідно з частиною першою статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

35. Отже, з огляду приписи частини першої статті 351 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення – скасуванню із ухваленням у справі нового рішення про задоволення позову.

VII. Судові витрати

36. Позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог закону. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 

2. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року у справі №822/112/18 скасувати.

3. Ухвалити у справі №822/112/18 нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

4. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій".

5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної грошової винагороди, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій" з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 О.А. Губська ,
Судді Верховного Суду