ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16335/19                                        Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року                                                                                м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г.В.
суддів                    Ісаєнко Ю.А., Собківа Я.М. 
за участю секретаря Скидан С.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  17 жовтня 2019 року
у справі №640/16335/19 (розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «Агро-Оіл-Трейд» 
до відповідача Державної фіскальної служби України,
                                Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :
У серпні 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «Агро-Оіл-Трейд» (надалі - ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «Агро-Оіл-Трейд», позивач), з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач 1, ДФС України), Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить : 
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235101/39354703 від 25.07.2019р.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 65 від 26.06.2019р.
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235102/39354703 від 25.07.2019р.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 66 від 28.06.2019р.
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235103/39354703 від 25.07.2019р.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 67 від 29.06.2019р.
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235107/39354703 від 25.07.2019р.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 01.07.2019р.
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235109/39354703 від 25.07.2019р.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 2 від 01.07.2019р.
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235108/39354703 від 25.07.2019р.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 3 від 02.07.2019р.
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235104/39354703 від 25.07.2019р.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 4 від 02.07.2019р.
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235106/39354703 від 25.07.2019р.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 5 від 05.07.2019р.
- визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235105/39354703 від 25.07.2019р.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 6 від 06.07.2019р.
В обґрунтування позову зазначено, що на підтвердження факту здійснення господарських операції, зазначених у податкових накладних, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «Агро-Оіл-Трейд» надало контролюючому органу всі необхідні документи. На думку позивача, вказані обставини виключають можливість відмови контролюючому органу у реєстрації спірних податкових накладних, а тому прийняте відповідачами рішення від 25.07.2019 року про відмову у реєстрації податкових накладних: № 1, 2 від 01.07.2019р.; № 3, 4 від 02.07.2019р.; № 5 від 05.07.2019р.; №  6 від 06.07.2019р.; № 65 від 26.06.2019р.; № 66 від 28.06.2019р.; № 67 від 29.06.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «Агро-Оіл-Трейд» - задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення регіональної комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 1235101/39354703 від 25.07.2019р.; № 1235102/39354703 від 25.07.2019р.; № 1235103/39354703 від 25.07.2019р.; № 1235107/39354703 від 25.07.2019р.; № 1235109/39354703 від 25.07.2019р.; № 1235108/39354703 від 25.07.2019р.; № 1235104/39354703 від 25.07.2019р.; № 1235106/39354703 від 25.07.2019р.; № 1235105/39354703 від 25.07.2019р. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 65 від 26.06.2019р.; № 66 від 28.06.2019р.; № 67 від 29.06.2019р.; № 1 від 01.07.2019р.; № 2 від 01.07.2019р.; № 3 від 02.07.2019р.; № 4 від 02.07.2019р.; № 5 від 05.07.2019р.; № 6 від 06.07.2019р.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачем 2 (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті в межах повноважень контролюючого органу визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та відповідно до вимог встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117. Крім того апелянт зазначає, що відповідно до пункту 21 "Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. 
За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 27.11.2018р. між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «Агро-Оіл-Трейд» (постачальник), з однієї сторони, та ПП "Фенікс Агро" (покупець), з іншої сторони, укладено договір поставки № 27/11/18 за умовами якого постачальник зобов`язується  передати у власність (поставити), а покупець приймати та оплачувати шрот соняшниковий. Найменування, кількість, якість, умови та строки поставки, ціна за одиницю та загальна вартість якого визначається у специфікаціях та/або видатковій(их) накладній(их), які являються невід`ємною частиною цього договору (стор. 31-33, том ІІ).
Крім того, 28.01.2019р. між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «Агро-Оіл-Трейд» (постачальник), з однієї сторони, та ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" (покупець), з іншої сторони, укладено договір поставки № 2801/2-М за умовами якого постачальник зобов`язується здійснити поставку товару, а покупець прийняти та оплатити поставлений товар.  Кількість та якість товару, графік поставки, місце поставки та інші умови поставки окремої партії товару визначаються сторонами в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору (стор. 6-9 том ІІ).
На підставі вищезазначених договорів позивачем складено податкові накладні № 1, №2 від 01.07.2019р., № 3, 4 від 02.07.2019р., № 5 від 05.07.2019р., № 6 від 06.07.2019р., № 65 від 26.06.2019р., № 66 від 28.06.2019р., № 67 від 29.06.2019р., які направлено до Державної фіскальної служби України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1, №2 від 01.07.2019р., № 3, 4 від 02.07.2019р., № 5 від 05.07.2019р., № 6 від 06.07.2019р., № 65 від 26.06.2019р., № 66 від 28.06.2019р., № 67 від 29.06.2019р. документи доставлено до ДФС України. Документи прийнято, однак реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16. ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. Обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п. 2 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій". ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. (стор. 23, 32, 35, 42, 45, 48, 51, 54, 57 том І)
Так, 18.07.2019р. позивачем подано до відповідача повідомлення № 1 та № 2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено до яких надано пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операції по податковим накладним, реєстрацію яких було зупинено. (стор. 25, 37 том І).
Проте, 25.07.2019р. Головою комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення № 1235101/39354703 від про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2019р.; № 1235109/39354703 від 25.07.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 01.07.2019р.; № 1235108/39354703 від 25.07.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 02.07.2019р.; № 1235104/39354703 від 25.07.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 02.07.2019р.; № 1235106/39354703 від 25.07.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 5 від 05.07.2019р.;  № 1235105/39354703 від 25.07.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 06.07.2019р.; № 1235101/39354703 від 25.07.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 65 від 26.06.2019р.; № 1235102/39354703 від 25.07.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 66 від 28.06.2019р.; № 1235103/39354703 від 25.07.2019р.  про відмову у реєстрації податкової накладної № 67 від 29.06.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних з посиланням на ненадання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; 
Вважаючи, дії відповідачів протиправними щодо прийняття спірних рішень, позивач звернулася з даним позовом до суду за захистом порушених прав.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність належного обґрунтування відповідачем 2 підстав відмови у реєстрації поданої позивачем податкової накладної за умови подання останнім всіх необхідних документів, на підтвердження здійснення господарської операції, має своїм наслідком скасування оскаржуваного рішення ГУ ДФС у м. Києві із покладенням на ДФС України обов`язку із вчинення дій щодо реєстрації податкової накладної.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. 
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до п. 2 Порядку №1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Дане положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 ПК України.
Приписи п. 14 Порядку №117 визначають, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Колегією суддів враховується, що окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.
На час виникнення спірних правовідносин критерії ризиковості платника податку були затверджені в.о. голови ДФС України 05.11.2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 31.10.2018 року. 
При цьому пп. 1.6 п. 6 даних критеріїв містить сім підстав можливості віднесення платника податків до ризикових. Водночас, контролюючим органом всупереч вимог п. 13 Порядку №117 не конкретизовано, саме на якій підставі ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «Агро-Оіл-Трейд»  було відносено до ризикових, що, у свою чергу, позбавило платника податків можливості визначити межі необхідних документів та пояснень щодо господарської операції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що згідно чинного законодавства він наділений повноваженнями на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з тим, щодо такого аргументу контролюючого органу Верховий Суд у постанові від 23 серпні 2019 року по справі №540/2602/18 сформулював правову позицію, згідно якої наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення, законність якого обґрунтовано перевірена судами попередніх інстанцій.
Судом першої інстанції вірно встановлена безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення комісією відповідача 2, адже у квитанціях № 1 вказано недеталізовані критерії ризиковості. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що такі критерії визначені виключно листом ДФС від 05.11.2018 року.
Відповідно до п. 15 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Приписи п. п. 18 - 20 Порядку №117 визначають, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання вимог чинного законодавства позивачем засобами електронного документообігу відповідачу 2 були направлені повідомлення разом з поясненнями щодо фактичного здійснення господарської операції. Так, зокрема, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «Агро-Оіл-Трейд» було надано щодо податкової накладної пояснення та копії договору і складених на їх виконання первинних документів. 
Так, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що надані копії документів (договору №49/03 від 01.03.2019р; видаткові накладні (надалі - ВН) №С05/04 від 08.04.2019р.; копії товарно-транспортні накладні (надалі - ТТН): №С1 від 08.04.2019р., №С2 від 08.04.2019р., №СЗ від 08.04.2019р., №С4 від 08.04.2019р., №С5 від 08.04.2019р., №С6 від 08.04.2019р.;договір купівлі -продажу. №45/03 від 01.03.2019р.; ВН №АБ 03/04 від 24.04.2019р., №АБ 04/04 від 25.04.2019р.; ТТН  №АБ01 від 24.04.2019р.,№АБ02 від 24.04.2019р., №АБ03 від 24.04.2019р.,№АБ04 від 24.04.2019р., №АБ06 від 25.04.2019р., №АБ07 від 25.04.2019р., №АБ08 від 25.04.2019р., №АБ 01/05 від 08.05.2019р., №АБ01 від 08.05.2019р,. №АБ02 від 08.05.2019р., №АБ03 від 08.05.2019р., №АБ04 від 08.05.2019р., №АБ05 від 08.05.2019р.;  ВН №АБ 02/05 від 16.05.2019р.; ТТН№АБ06 від 16.05.2019р., №АБ07 від 16.05.2019р., №АБ08 від 16.05.2019р.; договору купівлі-продажу №611 від 11.06.2019р.; специфікація №1 від 17.06.2019р.; ВН №661 від 25.06.2019р., №662 від 25.06.2019р., №663 від 25.06.2019р., №664 від 25.06.2019р., №665 від 25.06.2019р., №666 від 25.06.2019р., №670 від 26.06.2019р., №671 від 26.06.2019р., №677 від 27.06.2019р., №678 від 27.06.2019р.;  ТТН №ТТН-157 від 25.06.2019р., №ТТН-158 від 25.06.2019р., №ТТН-159 від 25.06.2019р., №ТТН-160 від 25.06.2019р., №ТТН-161 від 25.06.2019р., №ТТН-162 від 25.06.2019р., №ТТН-163 від 25.06.2019р., №ТТН-164 від 25.06.2019р., №ТТН-171 від 26.06.2019р., №ТТН-172 від 26.06.2019р., №ТТН-173 від 26.06.2019р., №ТТН-174 від 26.06.2019р., №ТТН-185 від 27.06.2019р., №ТТН-186 від 27.06.2019р., №ТТН-187 від 27.06.2019р., №ТТН-188 від 27.06.2019р.; договір купівлі-продажу №53/04 від 01.04.2019р.; ВН №22 від 01.04.2019р.; ТТН №1 від 01.04.2019р., №2 від 01.04.2019р.; ВН №23 від 02.04.2019р.; ТТН №1 від 02.04.2019р., №2 від 02.04.2019р.; ВН №24 від 03.04.2019р.; ТТН №1 від 03.04.2019р.; ВН №26 від 22.04.2019р.; ТТН №1 від 22.04.2019р., №2 від 22.04.2019р.; договір купівлі-продажу №2531 від 31.05.2019р.; специфікація № 1 від 01.06.2019р.; ВН №26031 від 03.06.2019р., №6032 від 03.06.2019р., №26033 від 03.06.2019р.; ВН №26034 від 03.06.2019р., №26035 від 03.06.2019р., №6041 від 04.06.2019р.; №26042 від 04.06.2019р., №26043 від 04.06.2019р., №26044 від 04.06.2019р., №26045 від 04.06.2019р., №26051від 05.06.2019р., №6052 від 05.06.2019р., №605Звід 05.06.2019р., №я6054від 05.06.2019р., №6055від 05.06.2019р., №26061від 06.06.2019р., №26062 від 06.06.2019р., №26063 від 06.06.2019р., №26064 від 06.06.2019р., №26065 від 06.06.2019р., №26071 від 07.06.2019р., №6072 від 07.06.2019р., №26073 від 07.06.2019р., №26074 від 07.06.2019р., №26075 від 07.06.2019р.; ТТН №2ТТН-21 від 03.06.2019р., №2ТТН-22 від 03.06.2019р., №2ТТН-23 від 03.06.2019р., №ТТН-24 від 03.06.2019р., №2ТТН-25 від 03.06.2019р., №ТТН-26 від 03.06.2019р., №2ТТН-27 від 03.06.2019р., №ТТН-28 від 03.06.2019р., №ТТН-29 від 03.06.2019р., №ТТН-30 від 03.06.2019р., №ТТН-31 від 04.06.2019р., №ТТН-32 від 04.06.2019р., №ТТН-33 від 04.06.2019р., №ТТН-34 від 04.06.2019р., №ТТН-35 від 04.06.2019р., №ТТН-36 від 04.06.2019р., №ТТН-37 від 04.06.2019р., №ТТН-38 від 04.06.2019р., №ТТН-39 від 04.06.2019р., №ТТН-40 від 04.06.2019р., №ТТН-№ТТН-41 від 05.06. 2019р., №ТТН-42 від 05.06. 2019р., №ТТН-43 від 05.06.2019р., №ТТН-44 від 05.06.2019р., №ТТН-45 від 05.06.2019р., №ТТН-46 від 05.06.2019р., №ТТН-47 від 05.06.2019р., №ТТН-48 від 05.06.2019р., №ТТН-49 від 05.06.2019р., №ТТН-50 від 05.06.2019р., №ТТН-51 від 06.06.2019р., №ТТН-52 від 06.06.2019р., №ТТН-53 від 06.06.2019р., №ТТН-54 від 06.06.2019р., №ТТН-55 від 06.06. 2019р., №ТТН-56 від 06.06.2019р., №ТТН-57 від 06.06.2019р., №ТТН-58 від 06.06.2019 р., №ТТН-59 від 06.06.2019 р., №ТТН-60 від 06.06.2019 р., №ТТН-61 від 07.06.2019 р., №ТТН-62 від 07.06.2019 р., №ТТН-63 від 07.06.2019 р., №ТТН-64 від 07.06.2019 р., №ТТН-65 від 07.06.2019 р., №ТТН-66 від 07.06.2019 р., №ТТН-67 від 07.06.2019 р., №ТТН-68 від 07.06.2019 р., №ТТН-69 від 07.06.2019 р., №ТТН-70 від 07.06.2019р.; договір №01/10 від 01.10.2018р.; договір №30/05 від 03.05.2018р.; додаткова угода №4 від 23.05.2018р.; експлуатаційного дозволу від 24.12.2010р. №53020/06/01; акти №20 від 31.05.2019р.; №24 від 30.06.2019р.; акти приймання сировини на переробку №15 - №17; звіти про використання давальної сировини №15 від 25.06.2019р., №16 від 28.06.2019р.; посвідчення про якість №1370 від 04.07.2019р., №1263 від 24.06.2019р., №1269 від 24.06.2019р., №1281 від 27.06.2019р., №1310 від 29.06.2019р., №1309 від 29.06.2019р.; договір №2801/2-М від 28.01.2019р.; специфікації №14/1 від 25.06.2019р.; ВН №6262 від 26.06.2019 р., №6283 від 28.06.2019р., №6293 від 29.06.2019р., №7012 від 01.07.2019р., №7022 від 02.07.2019р. №7051 від 05.07.2019р., ТТН №1670 від 26.06.2019р., №1695 від 28.06.2019р., №1711 від 29.06.2019р., №1680 від 29.06.2019р., №1681 від 29.06.2019р., №1671 від 26.06.2019р., №1674 від 26.06.2019р., №1694 від 28.06.2019р., 1692 від 28.06.2019р., №1695 від 28.06.2019р., №1714 від 29.06.2019р., №246547 від 04.07.2019р.; довіреності №601-УМ-18 від 28.12.2018р., №607-УМ-18 від 28.12.2018р., договір №К 27/11/18 від 27.11.2018р.; ВН №7011 від 01.07.2019р., №7021 від 02.07.2019р., №7061 від 06.07.2019р.; ТТН №1739 від 02.07.2019р., №1740 від 02.07.2019р., №246548 від 06.07.2019р., №1741 від 06.07.2019р., №1743 від 06.07.2019р.; договір №1/01/19 від 02.01.2019р.; акти №427 від 02.07.2019р., №425 від 30.06.2019р., №416 від 29.06.2019р., №415 від 28.06.2019р., №436 від 05.07.2019р., №3/01/19 від 03.01.2019р., №153 від 02.07.2019р., №150 від 30.06.2019р., №149 від 29.06.2019р., №146 від 28.06.2019р., №145 від 27.06.2019р., №143 від 27.06.2019р., генеральний договір №1511/18 від 15.11.2018р.; акт №163 від 29.06.2019р., №161 від 27.06.2019р., №165 від 01.07.2019р., банківські виписки та інші документи) повністю підтверджують реальність господарської операції, на підставі якої позивачем складено податкові накладні № 1, 2 від 01.07.2019р.; № 3, 4 від 02.07.2019р.; № 5 від 05.07.2019р.; №  6 від 06.07.2019р.; № 65 від 26.06.2019р.; № 66 від 28.06.2019р.; № 67 від 29.06.2019р. 
Однак, всупереч наданих документів, відповідачем 2 прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, із змісту вказаного рішення вбачається, що останнє не містить конкретної інформації щодо підстав його прийняття.
Довід апелянта у апеляційній скарзі про ненадання позивачем документів, необхідних для реєстрації податкових накладних, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки надані позивачем документи підтверджували фактичне здійснення операцій з постачання позивачем насіння соняшника на адресу контрагентів, кількісні та вартісні показники цих операцій і були достатніми для реєстрації податкових накладних. 
Матеріали справи не містять належних і достатніх доказів, які б давали підстави вважати, що відповідач довів правомірність оскаржуваних позивачем рішень.
Крім того, жодної інформації щодо причин та підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючим органом не наведено ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду.
Таким чином, всупереч визначеній у рішенні підставі його прийняття, як встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Разом з тим, в оскаржуваному рішенні про відмову у реєстрації податкових накладних не зазначено (не підкреслено), яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Тобто, відповідачем 2 не зазначено мотивів та підстав прийняття оскаржуваних рішень.
У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі № 0940/1240/18, від 12 листопада 2019 року по справі №816/2183/18 та відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, таке рішення не узгоджується з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на відповідача 1 обов`язку з реєстрації податкових накладних № 1, 2 від 01.07.2019р.; № 3, 4 від 02.07.2019р.; № 5 від 05.07.2019р.; №  6 від 06.07.2019р.; № 65 від 26.06.2019р.; № 66 від 28.06.2019р.; № 67 від 29.06.2019р., колегія суддів, вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно п. 20 Порядку №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1, 2 від 01.07.2019р.; № 3, 4 від 02.07.2019р.; № 5 від 05.07.2019р.; №  6 від 06.07.2019р.; № 65 від 26.06.2019р.; № 66 від 28.06.2019р.; № 67 від 29.06.2019р. днем її фактичного подання.
Разом з тим, як було вірно встановлено судом першої інстанції, належні і допустимі докази реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Сільпо-Фуд» та ПП «Фенікс Агро» були надані, а окремі недоліки первинної документації не можуть спростовувати правильності згаданих висновків суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, таке рішення не узгоджується з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на адміністративний позов, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги. 
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2019року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст. ст. 329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя:                                                            Г.В. Земляна

Судді:                                                                                Ю.А. Ісаєнко

                                                                                          Я.М. Собків