П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7467/19	
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
доповідача, судді - Димерлія О.О.
суддів – Єщенка О. В., Танасогло Т.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року по справі № 420/7467/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року зазначена позовна заява була повернута позивачеві.
Повертаючи позовну заяву позивачеві суд першої інстанції виходив з того, що додана до позовної заяви копія довіреності, яка на думку суду не засвідчена належним чином, не може вважатися належним документом, який підтверджує повноваження особи підписувати позовну заяву відповідно до ч.1,2 ст. 59  КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції, для вирішення питання про відкриття провадження по справі. 
В своїй скарзі апелянт вказує, що вказана позовна заява була підписана представником позивача - адвокатом Смірновим Володимиром Сергійовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 003387 від 18.07.2018 року). На підтвердження повноважень представника, до позовної заяви було додано копію довіреності засвідчену ОСОБА_2 .. Зазначена довіреність була посвідчена та видана - Одеським місцевим центром з надання правової допомоги на виконання доручення для надання правової допомоги від 02.12.2019 року за № 1040 - вказана інформація, а також дані адвоката Смірнова В.С. в довіреності зазначені.
Оскільки представник позивача Смірнов В.С. веде судову справу від імені позивача, він, як адвокат, має професійне право посвідчувати копії документів у справах, зокрема і копії довіреності, відповідно до п.9 ч.1 ст.20 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", а тому висновок суду першої інстанції є хибним, та такий, що може створити перешкоду доступу до правосуддя.
В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.          
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 подано та підписано його представником за довіреністю Смірнова В.С. На обґрунтування повноважень цього представника до адміністративного позову надано засвідчену цим же представником ксерокопію довіреності.
Частиною 1 ст.59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
При цьому, згідно ч.2 ст.59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Частиною 4 цієї статті встановлено, що довіреність фізичної особи на ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 ЦК України та ч. 2 ст. 40 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року №3425-XII до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються:
- довіреність військовослужбовця або іншої особи, яка перебуває на лікуванні у госпіталі, санаторії та іншому військово-лікувальному закладі, може бути посвідчена начальником цього закладу, його заступником з медичної частини, старшим або черговим лікарем;
- довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу;
- довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора;
- довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами;
- довіреність суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 ЦК України довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.
Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді (частина п`ята  статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною шостою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат" засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них покладається на нотаріусів.
У статті 75 Закону України "Про нотаріат" зазначено, що нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.
Вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.
Таким чином, допустимим є посвідчення копій документів не лише суддею, а й нотаріусом.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вважає, що повноваження представника сторони мають бути підтверджені оригіналом довіреності цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або її копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії довіреності.
Колегія суддів не погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Пунктом 3 частини 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Частиною 1 ст.56 КАС України встановлено, що сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.
Згідно ч.3 ст. 56 КАС України  представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону.
Відповідно до ч.1 ст.57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною 4 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно із ч. 5, 6 ст. 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.
Згідно з ч.4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VІ адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076-VІ адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
Як свідчать матеріали справи позовна заява від імені заявника підписана адвокатом, який на підтвердження своїх повноважень надав копію доручення, яке видане Одеським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги для надання правової допомоги від 09.12.2019 року за № 1040 та копію довіреності від 09 грудня 2019 року, які засвідчені самим адвокатом Смірновим В.С.(а.с. 16)
Зі змісту довіреності від 09 грудня 2019 року вбачається, що адвокат Смірнов В.С. уповноважений, зокрема, підписувати, подавати від імені та в інтересах ОСОБА_1 позовні заяви, скарги (у тому числі апеляційну чи касаційну), доповнення до них (додаткові документи).
Отже, з огляду на те, що долучена до матеріалів позовної заяви копія довіреності від 09 грудня 2019 року засвідчена у визначеному законом порядку, а саме у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076-VІ, вона є належним документом, що підтверджує право особи, як підписала апеляційну скаргу, на вчинення такої процесуальної дії.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів, вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 з посиланням на відсутність доказів на підтвердження наявності у адвоката Смірнова В.С. права підписувати позовну заяву у даній справі від імені позивача.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у справі № 803/886/18 (постанова від 03.10.2018 року) та справі № 809/1092/18 (постанова від 17.01.2019 року).
Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Зі змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 безпідставно повернута позивачу, а ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року є такою, що прийнята із порушенням норм процесуального права.
Оскільки при винесені ухвали судом першої інстанції  порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, постановлена ухвала суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328,329 КАС України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року - скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду, для вирішення питання про відкриття провадження по справі.
           Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами  судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Танасогло Т.М.